Справа № 757/37186/21-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10743/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Козлов Р.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 грудня 2024 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                               Крижанівської Г.В., 
суддів                                                 Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Шевченко Дар`ї Станіславівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Козлова Р.Ю., у справі № 757/37186/21-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-  
 
                                     ВСТАНОВИВ:  
 
У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначила, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_1 , в якому у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу їх син залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не приймає повної участі у матеріальному забезпеченні дитини всім необхідним для належного її розвитку та виховання, їх син має незадовільний стан здоров`я та часто хворіє, ОСОБА_2 просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2021 року та до повноліття дитини.
Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Шевченко Д.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2021 року та до повноліття дитини. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 від іншого шлюбу народився ще один син ОСОБА_4 . Тобто, станом на момент розгляду справи на його утриманні перебувала ще одна дитина, а також дружина ОСОБА_5 . Крім того, під час ухвалення рішення судом не з`ясовано дійсне місце проживання позивачки ОСОБА_2 . Зазначає, що ОСОБА_2 фактично проживає в м. Донецьк та має проросійські погляди. Наразі неможливо підтвердити як саме позивачка використовує аліменти на утримання сина. Припускає, що кошти, які підлягають сплаті як аліменти, будуть витрачатися позивачкою на підтримку держави агресора. Тому, вважає, що для забезпечення базових потреб дитини є достатнім стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому, такий розмір аліментів може бути переглянутий у разі переїзду ОСОБА_2 разом з дитиною на підконтрольну Україні територію.
Адвокат Бабій Л.В., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , подала пояснення, в яких зазначила, що їх з відповідачем син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування, при цьому відповідач не виражав заперечень щодо проживання дитини в м. Донецьку, надававши заяви з дозволом на виїзд на тимчасово окуповану територію. Крім того, вважає маніпулятивними доводи щодо підтримання ОСОБА_2 військової  агресії РФ проти України, оскільки позов подавався ще до війни, і позивачка не могла уявити можливість повномасштабного вторгнення. Враховуючи викладене, вважала, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваним.
ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу проживає з матір`ю ОСОБА_2 , що також не заперечувалося і ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2021 року та до повноліття дитини.
Колегія суддів  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про право ОСОБА_2 на отримання аліментів, проте не врахував всі обставини при визначенні їх розміру. 
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Як було встановлено, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 . 
Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини було проведено за відсутності відповідача, який належним чином не був повідомлений про місце і час розгляду справи. 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 посилався на те, що має на утриманні ще одну дитину, малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а на момент ухвалення оскаржуваного рішення на його утриманні перебувала ще й дружина ОСОБА_5 в зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. На підтвердження цього відповідач надав копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 06 жовтня 2020 року та копію свідоцтва про шлюб між ним та ОСОБА_5 серії   НОМЕР_2  (а.с. 63, 64).
Таким чином, той факт, що відповідач ОСОБА_1 має на утриманні ще одну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,має бути врахований при визначенні розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому колегія суддів враховує, що, станом на момент подання апеляційної скарги друга дитина відповідача вже досягла трирічного віку, а відповідно, у відповідача був відсутній обов`язок на утримання матері цієї дитини.
Порушуючи питання про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2021 року та до повноліття останнього, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що стягнення аліментів у такому розмірі є достатнім для забезпечення в повному обсязі гармонійного розвитку дитини.
При цьому, колегія суддів критично ставиться до доводів представника ОСОБА_1 про те, що, оскільки ОСОБА_2 проживає в м. Донецьк, кошти, які підлягають сплаті як аліменти, будуть витрачатися на підтримку держави агресора, тому на думку відповідача, для забезпечення базових потреб дитини є достатнім стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Проживання ОСОБА_2 разом з сином в м. Донецьку не є достатньою підставою для стягнення аліментів у мінімальному розмірі. При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що як на момент пред`явлення даного позову ОСОБА_2 в липні 2021 року, так і на сьогоднішній день, ОСОБА_2 разом з сином постійно перебувають на тимчасово окупованій території України. 
Крім того, у поясненнях, наданих до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 зазначала, що до повномасштабного вторгнення ОСОБА_1 сам надавав дозвіл на вивезення дитини на тимчасово окуповану територію, доводи про те, що вона підтримує військову агресію РФ не відповідають дійсності. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).
Враховуючи положення ст. 182 СК України та перебування на утриманні ОСОБА_1 ще однієї дитини, колегія суддів вважає на необхідне змінити рішення суду першої інстанції і визначити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 08 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383  ЦПК України, суд,-
    
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Шевченко Дар`ї Станіславівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Рішення  Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач
Судді