ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р. 	Справа № 520/7549/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 13.08.24  по справі № 520/7549/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Національної поліції в Харківській області                       
про скасування наказу,
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі– ГУНП в Харківській області, відповідач), в якому просив суд скасувати наказ ГУНП в Харківській області № 627 від 08.03.2024 про призначення та проведення службового розслідування відносно оперуповноваженого СКП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначив про протиправність оскаржуваного наказу ГУНП в Харківській області «Про призначення та проведення службового розслідування» № 627 від 08.09.2024 (далі – Наказ № 627), оскільки складення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) не може бути підставою для призначення та проведення відносно позивача службового розслідування, так як у відповідності до приписів частини 5 статті 14 Закону України “Про Дисциплінарний статут Національної поліції України” від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут) та пункту 3 розділу ІІ «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі – Порядок № 893), у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Стверджував, що прийняття остаточного рішення стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, віднесено до виключної компетенції суду, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, яким у даному випадку є Харківський районний суд Харківської області. Разом з цим, станом на час подання адміністративного позову, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не розглянута, а тому проведення службового розслідування у строки, визначені статтею 26 Дисциплінарного статуту (15 днів у період дії воєнного стану), може призвести до порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки останній буде позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені статтею 18 Дисциплінарного статуту, зокрема, надати на розгляд дисциплінарної комісії документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, а саме рішення Харківського районного суду Харківської області, прийняте за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі № 520/7549/24 адміністративний позов ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ,  код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61002,  код ЄДРПОУ 40108599) про скасування наказу– залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі №520/7549/24, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неврахування судом першої інстанції обставин того, що на момент прийняття рішення про призначення службового розслідування у суб`єкта владних повноважень взагалі були відсутні дані, які вказували б на те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки дисциплінарного проступку, визначені статтею 12 Дисциплінарного статуту, а саме протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає у порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Натомість, наданими до матеріалів справи доказами, зокрема, випискою з медичної карти амбулаторного хворого КНП ХОР «Обласна наркологічна лікарня» №173 від 08.03.2024, відповідно до якої станом на 01:30 год 08.03.2024, тобто через 1 годину 50 хвилин після складення протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння лікарями виявлено не було та постановою Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2024 у справі № 635/3127/24, якою справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, підтверджено безпідставність призначення та проведення у відношенні ОСОБА_1 службового розслідування та, як наслідок, порушення принципу презумпції невинуватості, який закріплений у статті 62 Конституції України.
В іншій частині зміст апеляційної скарги дублює зміст позовної заяви.
Відповідач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти задоволення її вимог та просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначив, що доповідна записка УГІ ГУНП в Харківській області від 08.03.2024 № 473/119-15/01-2024 за фактом можливого порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 893 є належною підставою для призначення службового розслідування за фактом складання адміністративних матеріалів відносно позивача, якого було виявлено під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Оскільки під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 приховав інформацію, що він є діючим поліцейським, а вказаний факт поліцейськими УПП був встановлений під час опрацювання адміністративних матеріалів о 02:00 год 08.03.2024, про що було повідомлено до ГУНП в Харківській області, з метою встановлення наявності або відсутності дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а також своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин події, начальник УГІ ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 звернувся до керівника ГУНП в Харківській області з доповідною запискою щодо надання дозволу на проведення службового розслідування. 
Отже, підставою для ініціювання службового розслідування слугувало надходження до ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Харківській області інформації з УПП в Харківській області ДПП НП України, а не надходження до органу поліції матеріалів вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному КУпАП.
Враховуючи викладене, стверджував, що рішення ГУНП в Харківській області про призначення службового розслідування є обґрунтованим та правомірним, саме службове розслідування призначено та проведено на підставі і з дотриманням вимог чинного законодавства.
Крім того, зазначив, що за результатами проведеного службового розслідування до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 26.03.2024 № 276 застосовано дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Вказаний наказ був оскаржений ОСОБА_1 в суді першої інстанції (справа № 520/9489/24) і за результатами розгляду позов залишено без задоволення.
У надісланій до суду апеляційної інстанції відповіді на відзив, позивач заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, просив  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі №520/7549/24 задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що станом на день винесення спірного наказу, а саме 08.03.2024, не існувало підстав, визначених Дисциплінарним статутом як обов`язкових для винесення наказів даної категорії, оскільки у розпорядженні суб`єкта владних повноважень не було об`єктивних даних, які б підтверджували про допущення ОСОБА_1 протиправної винної дії чи бездіяльності, яка полягала у порушенні ним службової дисципліни або вчинення інших дій, які підривають авторитет поліції.
Крім того зазначив, що на сьогоднішній день рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказів та поновлення його на роботі оскаржено в апеляційному порядку, а розгляд апеляційної скарги ще не завершено. Тобто, остаточне рішення щодо законності наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції судом не прийнято, у зв`язку з чим доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.
В іншій частині зміст відповіді на відзив дублює зміст апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу ГУНП в Харківській області № 627 від 08.03.2024 відносно оперуповноваженого СКП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено та проводиться службове розслідування. 
В мотивувальній частині вказаного наказу у якості підстав для призначення та проведення службового розслідування зазначено, що 08.03.2024 до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 від 08.03.2024 за вихідним № 473/119-15/01- 2024, якою повідомлено, що 07.03.2024 о 23.00 поліцейськими УПП в Харківській області на 19 км автошляху М-18 (Харків – Сімферополь – Алушта – Ялта) в смт Високий Харківського району Харківської області був зупинений автомобіль “CHEVROLET LACETTI”, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням оперуповноваженого СКП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який був не пристебнутий пасками безпеки та рухався у період дії комендантської години. 
Під час перевірки поліцейськими УПП документів, які надають право керувати транспортним засобом, у лейтенанта поліції ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній у встановленому законом порядку відмовився. 
Відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 899086 за частиною 1 статті 13 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА №1611149 за частиною 5 статті 121 КУпАП. 
Згідно із мотивувальною частиною наказу, зазначене свідчить про наявність в діях оперуповноваженого СКП відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.
Із наказом про призначення та проведення службового розслідування № 627 від 08.03.2024 ОСОБА_1 під підпис ознайомлений 18.03.2024 та в той же день отримав його копію. 
Позивач не погодився із вказаним наказом та звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності спірного наказу про призначення та проведення службового розслідування, як такого, що виданий за встановленої законом підстави - надходження інформації до ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Харківській області з УПП в Харківській області ДПП НП України, а не за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 5 статті 121 та частиною 1 статті 130 КУпАП та отримання відповідних матеріалів, як помилково вважав позивач.
Також судом було враховано, що у спірних правовідносинах під час створення Дисциплінарної комісії було дотримано критерій чисельності осіб та критерій неупередженості, а саме службове розслідування було призначено з дотриманням вимог Порядку № 893, оскільки матеріали адміністративного правопорушення, які були складенні у відношенні ОСОБА_1  відповідно до статті 221 КУпАП розглядаються в суді, а не в ГУНП в Харківській області.
Враховуючи те, що матеріали адміністративного правопорушення, які були складені у відношенні ОСОБА_1 за частиною 5 статті 121 та частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до статті 221 КУпАП перебувають на розгляді у суді, а не у ГУНП в Харківській області, суд дійшов висновку, що у ГУНП в Харківській області були обґрунтовані підстави для призначення службового розслідування, яке було призначено та проведено на підставі і з дотриманням вимог чинного законодавства.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII).
Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 за № 1179 (далі - Правила № 1179).
Зі змісту пункту 1 розділу І Правил № 1179 випливає, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. 
Згідно з пунктом 5 розділу І Правил № 1179, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
На виконання  приписів абзаців 1, 2 та 7 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: 
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
Згідно з вимогами пункту 3 розділу IV Правил № 1179 поліцейський зобов`язаний за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики.
Нормами частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Положеннями частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна – це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
В силу пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає у порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до приписів пункту 3 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Водночас, колегія суддів зауважує, що призначення службового розслідування у спірних правовідносинах на підставі доповідної записки начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 від 08.03.2024 № 473/119-15/01-2024, якою повідомлено про складання адміністративного матеріалу за частиною 1 статті 130 КУпАП та винесення постанови серії ЕНА № 1611149 за частиною 5 статті 121 КУпАП відносно лейтенанта поліції ОСОБА_1 , не призвело до порушення прав позивача, оскільки не погіршило його стану, як особи, яка під час проведення такого розслідування мала можливість надати відвідні пояснення на спростування інформації, яка слугувала підставою для винесення оскаржуваного наказу.
Слід також взяти до уваги, що до ГУНП в Харківській області не надходили матеріали, складені в порядку, визначеному КУпАП, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а надійшла саме доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 від 08.03.2024 № 473/119-15/01-2024, яка була направлена з метою встановлення наявності або відсутності дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який приховав інформацію, що він є діючим поліцейським під час складання адміністративних матеріалів відносно нього співробітниками поліції на місці зупинки, що спростовує доводи позивача про те, що службове розслідування розпочалось за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення.
Відповідно до приписів частин 1-4 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.
Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Частиною першою статті 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 КУпАП.
Так, станом на день призначення службового розслідування, матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 , було передано до Харківського районного суду Харківської області, до виключної компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.
Колегія суддів вважає, що посилання позивача на постанову Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2024 у справі № 635/3127/24, якою закрито справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також на виписку з медичної карти амбулаторного хворого КНП ХОР «Обласна наркологічна лікарня» № 173 від 08.03.2024 про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у позивача станом на 01:30 год 08.03.2024, тобто через 1 годину 50 хвилин після складення протоколу про адміністративне правопорушення, не є підставою для скасування оскаржуваного наказу про призначення та проведення службового розслідування, оскільки наявність або відсутність достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку у діях позивача, встановлюються саме за наслідками проведення службового розслідування відносно таких подій шляхом надання відповідної оцінки і вказаним документам. 
Крім того, слід зазначити, що Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського.
Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 420/602/19, від 06.03.2019 у справі №816/1534/16 та від 27.04.2021 у справі № 160/6819/19.
Колегія суддів зазначає, що відсутність факту притягнення позивача до кримінальної або адміністративної відповідальності беззаперечно не підтверджує відсутність в його діях дисциплінарного проступку, оскільки такі обставини встановлюються саме за наслідками реалізації права відповідача на проведення службового розслідування у порядку Дисциплінарного статуту.
Отже, наявність рішення Харківського районного суду Харківської області у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не свідчить про протиправність наказу про призначення службового розслідування та не унеможливлює проведення останнього з метою встановлення наявності або відсутності дисциплінарного проступку в діях або бездіяльності лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Колегія суддів враховує, що з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 на всій території України введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Заступником начальника Харківської обласної воєнної адміністрації видано наказ № 199B від 05.12.2022 “Про запровадження комендантської години на території Харківської області”
Пунктом 1 вказаного Наказу № 199В передбачено запровадити з 05 грудня 2022 року до окремого розпорядження комендантську годину шляхом заборони перебування громадян з 23.00 по 05.00 на вулицях та інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також руху транспортних засобів.
Вказана заборона розповсюджується в тому числі на працівників поліції, які не залучені до виконання службових завдань та несення служби.
Зазначена подія сталась в період комендантської години у смт. Високий, Харківського району, Харківської області, автомобіль яким керував позивач був зупинений співробітниками поліції, якими було виявлено, що останній керує транспортним засобом з непристебнутими пасками безпеки та з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому, слід зауважити, що позивач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб та приховав інформацію, що він є діючим поліцейським.
Колегія суддів наголошує, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 року по справі № 320/3085/20.
Колегія суддів зазначає, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.
Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Саме з метою встановлення наявності або відсутності факту вчинення дисциплінарного проступку позивачем, керівництвом ГУНП в Харківській області, в межах наданих повноважень і було видано спірний наказ про призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 на підставі доповідної записки начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 від 08.03.2024 № 473/119-15/01-2024.
Оскільки доводи позивача, які покладені в основу позову та апеляційної скарги, визнано колегією суддів необґрунтованими, а суд апеляційної інстанції не встановив процедурних порушень з боку відповідача під час призначення службового розслідування та видання спірного наказу № 627 від 08.03.2024, слід дійти висновку, що при його прийнятті відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом. 
А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ч.4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 по справі № 520/7549/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій