ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 201/8136/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Потоцька С.С.) в адміністративній справі №201/8136/24 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, треті особи: головний спеціаліст – інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпенко Павло Миколайович,  головний спеціаліст – інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Юлія Миколаївна  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, визнання протиправними дії щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та стягнення заподіяної шкоди,- 

ВСТАНОВИВ:
04.07.2024  позивач звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, треті особи: головний спеціаліст інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпенко Павло Миколайович, головний спеціаліст інспектор з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Юлії Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, визнання протиправними дії щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у частині прийняття рішення про евакуацію транспортного засобу та стягнення заподіяної шкоди.
В обґрунтування позову зазначено про незгоду з оскарженою постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог пп и) п. 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху «Зупинку транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій», оскільки відповідачем не зафіксоване розміщення транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій. Також зазначає, що підстави для затримання та евакуації його транспортного засобу були відсутні.
Рішенням  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року позов задоволено частково.
Скасовано постанову інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпенка Павла Миколайовича про накладення адміністративного стягнення Серія ІДІ № 527053 від 28.06.2024 до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ІД № 01377767 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 122 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.
Визнано протиправними дії головного спеціаліста інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Юлії Миколаївни щодо складання Акту від 21.06.2024 №2100 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Scion д.н. НОМЕР_1 у частині прийняття рішення про евакуацію транспортного засобу.
Стягнуто з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 2702,17грн відшкодування майнової шкоди та судові витрати в сумі 1211,20грн.
У задоволенні  решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правопорушення зафіксовано фотоматеріалами, з яких вбачається  зупинка транспортного засобу Scion д.н. НОМЕР_1  за адресою Троїцька площа 7, м. Дніпро з порушенням пп. «и» п. 15.9 р.15 ПДР України в місці виїзду з прилеглих територій. Крім того, послуги доставки транспортного засобу на спецмайданчик виконує відповідне комунальне підприємство, а відповідач у спірному випадку не є суб`єктом відшкодування матеріальної шкоди.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 28.06.2024 головним спеціалістом інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпенком Павлом Миколайовичом винесена постанова серія ІДІ № 527053 (а.с.11) до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ІД № 01377767 (а.с.13) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАПта накладено  адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.
У постанові зазначено, що 21.06.2024 о 10.15 транспортним засобом Scion д.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 7, чим порушено вимоги пп. и) п. 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ 10.10.2001 № 1306, в частині заборони зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглих території, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
21.06.2024 о 10.15 головним спеціалістом інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Біленко Ю.М. складено Акт №2100 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Scion д.н. НОМЕР_1 (а.с.12). В Акті від 21.06.2024 зазначено, що огляд та тимчасова затримка здійсненні у зв`язку з зупинкою транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій, чим порушені вимоги пп. 3 п.2 частини третьої ст. 265-4 КУпАП України.
Тимчасове затримання транспортного засобу Scion д.н. НОМЕР_1 здійснено шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради вул. М. Руденка, в районі будинку № 79.
Позивач, не погодившись з постановою, а також діями працівника відповідача із затриманням його  транспортного засобу, звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено вчинення правопорушення, а отже і були відсутні правові підстави для тимчасового затримання транспортного засобу.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується висновками суду першої інстанції,  з наступних  підстав.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем прийнято постанову серія ІДІ № 527053, відповідно до якої встановлено, що 21.06.2024 о 10.15 транспортним засобом Scion д.н. НОМЕР_1 здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, Троїцька площа, 7, чим порушено вимоги пп. и) п. 15.9 розділу 15 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ 10.10.2001 № 1306, в частині заборони зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглих території, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.
Отже, з постанови вбачається, що відповідачем чітко визначено вчинене позивачем порушення - зздійснення зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій, а отже порушення вимоги пп. "и" п. 15.9 розділу 15 ПДР України.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з   п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом "и" п. 15.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Відповідальність за порушення зазначених приписів передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.
У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.
Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
На підтвердженні вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надана фотофіксація події 21.06.2024 (а.с. 30-31) 
Так із фотознімків, що здійснені працівником відповідача  вбачається розташування групи транспортних засобів, а також перебування/знаходження транспортного засобу Scion д.н. НОМЕР_1  по краю проїзної частини, проте відповідно фотознімків він не розташований безпосередню у місці виїзду з прилеглої території, як то зазначено в оскарженій постанові.
З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.
Стосовно питання правомірності дій працівника  Інспекції щодо евакуації транспортного засобу суд зазначає наступне. 
Згідно Акту  огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №2100 21.06.2024, він складений з посиланням на пп. . «з» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП.
Частинами 1 та 2 ст. 265-4 КУпАП передбачено, що тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.
Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.
Згідно з пп. «з» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів того, що транспортний засіб Scion д.н. НОМЕР_1 здійснив зупинку безпосередню у місці виїзду з прилеглої території, а також того, що зупинка транспортного засобу у місці, зображеному на фотознімках, потягла за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці дорожньому руху, є вірними висновки суду першої інстанції про недоведеність правомірності здійснення дій з тимчасового затримання транспортного засобу, що належить позивачу.
Доводи скаржника про те, що послуги доставки транспортного засобу на спецмайданчик виконує відповідне комунальне підприємство, а отже відповідач не є суб`єктом відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів відхиляє, як такі що не гуртуються на приписах законодавства.
Так, комунальне підприємство лише на вимогу відповідача здійснює евакуацію транспортних засобів. Проте саме складання відповідного акту працівником відповідача призвело до  тимчасового затримання транспортного засобу та його евакуацію. 
З урахуванням цього, оскільки підстави для затримання транспортного засобу та його доставлення на зберігання на спеціальний майданчик були відсутні, відповідно кошти та транспортування та зберігання транспортного засобу стягнуті з позивача неправомірно, а отже підлягають відшкодуванню відповідачем.
З урахуванням викладеного колегія суддів  дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для її  задоволення та скасування рішення.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  – залишити без задоволення.
Рішення  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року в адміністративній справі №201/8136/24 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник