Справа № 155/1459/24  Провадження №33/802/716/24 	Головуючий у 1 інстанції:Санакоєв Д. Т. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2024 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Також ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень
Крім того, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі статті 36 КУпАП, призначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.08.2024 о 00 год. 03 хв. в смт Мар`янівка, вул. Б. Хмельницького, 8, керуючи транспортним засобом під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на паркан. Внаслідок ДТП завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Крім того, 27.08.2024 о 00 год. 03 хв. в смт Мар`янівка, вул. Б. Хмельницького, 8, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на паркан та залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10(А) ПДР за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.
Крім того, 27.08.2024 о 00 год. 03 хв. в смт. Мар`янівка, вул. Б. Хмельницького, 8, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ державні номерні знаки НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вжив алкогольні напої. На момент перевірки ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на місці зупинки або в медичному закладі за наявністю ознак (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, поведінка, що не відповідає обстановці) н що останній відмовився, чим порушив вимоги п.2.10(Є) ПДР за що відповідальність передбачена ст.4 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що транспортним засобом він не керував, за кермом автомобіля перебувала інша особа, а на місці ДТП оговорив себе, для того щоб вигородити товариша. Крім того, огляд транспортного засобу на предмет виявлення пошкоджень поліцейськими не здійснювався. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Положеннями ст.280 КупАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, а саме, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, сп`яніння, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а також порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
       Так, винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №060646 від 27.08.2024 (а.с.40), серії ААД №060646 від 27.08.2024 (а.с.59), схемою ДТП, на які зафіксовані місце зіткнення, а також механічні пошкодження транспортного засобу (а.с.44), а також іншими матеріалами справи.
Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.
Також не заслуговують на уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він не перебував за кермом транспортного засобу.
Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №060744 від 27 серпня 2024 року, який складено відносно ОСОБА_1 за порушення ним п.2.10.є ПДР (а.с.2), відеозаписами з місця події, (а.с.13), а також іншими матеріалами справи.
Диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
За змістом п.2.10.«є» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було, оскільки він будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди вживав алкоголь, факт вживання алкоголя після ДТП апелянтом також не оспорюється.
Не заслуговують на увагу доводи  ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, враховуючи таке.
Як вбачається з відеозаписів з бодікамер працівників поліції, який міститься у матеріалах справи, що після прибуття працівників поліції на місце ДТП,  ОСОБА_1  повідомив працівників поліції, що за саме він перебував за кермом на момент ДТП (а.с.13). 
Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.
Надані відеозаписи відображають подію адміністративних правопорушень та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1  адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Таким чином, доводи ОСОБА_1  в апеляційні скарзі про те, що він не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.
За таких обставин вказані доводи апелянта є необґрунтованими та можуть бути безумовною підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, оскільки жодним чином не спростовують вищенаведену сукупність доказів вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, а тому не можуть братись апеляційним судом до уваги. 
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушень, оскільки він не керував транспортним засобом, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративні правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, які ставляться йому в провину, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено й істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Обраний суддею на підставі ст.36 КУпАП вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.
Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 жовтня 2024 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов