УХВАЛА

09 жовтня 2024 року 
м. Київ 

справа № 520/6885/24
адміністративне провадження № К/990/37857/24  

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі № 520/6885/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання права порушеним, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, у якому просив:
- визнати порушеним конституційне право позивача ОСОБА_1 , визначеного статтею 43 Конституції України на підставі неконституційних положень частини другої статті 52 Закону України № 1700-VII «Про запобігання корупції»;
- зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на службі в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області за рівноцінною посадою та спеціальному званні;
- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції видалити з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення відомості від 10 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 , внесені на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року по справі № 953/17271/19.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року, задоволено клопотання представника Головного управління Національної поліції в Харківській області, адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
04 жовтня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі №520/6885/24, у якій просить повністю скасувати оскаржувані судові рішення, передати матеріали справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються: підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга; у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій та третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац 4).
Під час перевірки касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку та відсутнє посилання на відповідний пункт вказаної статті.
Верховний Суд зазначає, що касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування.
Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Проте, касаційна скарга не містить обґрунтувань у чому полягає порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.
Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуально го права.   
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтею 248, 328, 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі №520/6885/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання права порушеним, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     М.В. Білак