ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 грудня 2024 року 	м.Суми	

Справа №577/213/24 
Номер провадження 22-ц/816/1485/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Філонової Ю. О. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.
у присутності:
представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - Бруска Олександра Васильовича,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» 
на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2024 року у складі судді Буток Т.А., ухваленого в м. Конотоп Сумської області, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту,
в с т а н о в и в :

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі по тексту - ТОВ «Бізнес позика») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 листопада 2020 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 183594-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 44 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,09582955 за кожен день користування кредитом, строком на 16 тижнів - до 22 березня 2021 року. 
Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та перерахував грошові кошти на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 .   
22 лютого 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 183594-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого сума кредиту була збільшена на 37 000,00 грн, строк кредиту продовжено на 140 днів - до 09 серпня 2021 року. 
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, якастановить 118821,59 грн, з яких: 49909,67 грн - заборгованість за отриманим та неповерненим кредитом; 68911,92 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користуванням кредиту, яку просить суд стягнути на свою користь.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2024 рокупозовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 183594-КС-001 про надання кредиту від 30 листопада 2020 року, а саме суму непогашеного тіла кредиту в 49 909 грн 67 коп. та судовий збір в розмірі 901 грн 91 коп., загалом 50 811 грн 58 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Бізнес позика» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів в сумі 68911,92 грн та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у цій частині. В іншій частині рішення суду залишити без змін. У разі задоволення апеляційної скарги здійснити розподіл судових витрат.
Апеляційну скаргу мотивує тим, щопозивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення сторонами кредитного договору, а саме: візуальною формою послідовності дій щодо укладення кредитного договору та додаткової угоди; скріншотами веб-сторінки поштового сервісу info@bizpozyka.com щодо надіслання відповідачу підписаного кредитного договору разом із Правилами та додаткової угоди, відповідями ТОВ «Уроборос груп» про надіслання відповідачу повідомлень з тестом «Код підтвердження акцепт: G9600» та «Код підтвердження акцепт: G4309». 
Вказує, що на належний відповідачу телефонний номер було надіслано SMS-повідомлення, в яких містилися одноразові ідентифікатори, яким він у подальшому підписав кредитний договір та додаткову угоду до нього.
Стверджує, що відповідачем протягом дії кредитного договору було здійснено 12 платежів на загальну суму 91 998,27 грн з метою виконання його умов, а отже відповідач таким чином вчинив конклюдентні дії щодо визнання кредитного договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за кредитним договором. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до суду з позовом про визнання кредитного договору та додаткової угоди недійсними.
Вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими несплаченими процентами за кредитним договором є законними та обґрунтованими.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.
Рішення суду в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Відмовляючи в частині стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту погодження між сторонами умов кредитного договору, у тому числі і щодо розміру відсотків та штрафних санкцій за користування кредитними коштами, строку дії договору, а тому вважав за необхідне стягнути лише заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом у розмірі 49 909 грн 67 коп.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 30 листопада 2020 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 183594-КС-001 про надання кредиту, відповідно умов якого відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 44 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Загальний розмір кредиту - 44 000,00 грн; строк на який надається кредит - 16 тижнів, до 22 березня 2021 року; фіксована процентна ставка в день - 1,09582955; річна процентна ставка - 399,97778575 (а.с. 9).
Позивачем долучено візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 183594-КС-001 від 30 листопада 2020 року в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства на сайті www.my.tpozyka.com, з якої вбачається хронологія дій клієнта щодо укладення вказаного кредитного договору (а.с.12). 
22 лютого 2021 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до договору № 183594-КС-001 про надання кредиту від 30 листопада 2020 року, за умовами якого кредитодавець додатково надає, а позичальник додатково отримує та зобов`язується повернути, додатковий кредит в сумі 37 000,00 грн (а.с. 21 - 25).
Позивачем на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів надано копії платіжних документів про перерахування коштів в сумі 44000,00 грн та в сумі 37000,00 грн (а.с. 20, на звороті, 22). 
Згідно з наданою АТ «Приватбанк» випискою про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 , 30 листопада 2020 року,на належну ОСОБА_1 банківську картку, було зараховано 44000,00 грн, 22 листопада 2021 року - 37000,00 грн (а.с. 86).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 28 грудня 2023 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 118821 грн 59 коп., з яких: 49909 грн67 коп. - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 68911 грн 92 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредиту (а.с. 27-28).
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, я кщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що згідно з візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 , номер телефону НОМЕР_2 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 183594-КС-001 від 30 листопада 2020 року в інформаційно-комунікаційній системі товариства на сайтіwww.my.tpozyka.com, ОСОБА_1 , використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, отримав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його одноразовим ідентифікатором G8027. Товариством сформовано індивідуальну оферту та направило клієнту одноразовий ідентифікатор G9600. Клієнтом прийнято умови оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання отриманим ідентифікатором G9600. Після укладення договору, товариство направило клієнту в ІТС підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Договір та правила кредитування відправлені клієнту на електронну пошту клієнту, вказану як електронний засіб зв`язку з позичальником(а.с. 12).
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Окрім того, у кредитному договорі зазначено персональні дані ОСОБА_1 , зокрема паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса проживання адресу проживання, які належать останньому, що є підтвердженням здійснення ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».
Як вже зазначалося вище, умовами кредитного договору від 30 листопада 2020 року рокпередбачена фіксована процентна ставка за кредитом 1,09582955 в день, яка нараховується протягом строку кредитування на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежу. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення тілу кредиту, сплати процентів не виконував, у зв`язку з чим, починаючи з 30 листопада 2020 року до 09 серпня 2021 року проценти нараховувались за процентною ставкою 1,09582955 в день. Усього за вказаний період було нараховано процентів на загальну суму 68911,92 грн.
За встановлених обставин справи, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості за процентами у заявленому позивачем загальному розмірі -68911,92 грн.
На підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та стягнути заборгованість по процентам в загальному розмірі 68911,92 грн.
На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 2147 грн 20 коп.
Крім того, у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 3220 грн80 коп.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задовольнити. 
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за процентами за договором № 183594-КС-001 про надання кредиту від 30 листопада 2020 року у розмірі 68911 гривень 92 копійки .
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2024 року змінити в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147 гривень 20 копійок - за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3220 гривень 80 копійок - за апеляційний перегляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складене  19 грудня 2024 року.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   Ю. О. Філонова