УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 463/10153/24
провадження № 51-5188 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 7 листопада 2024 року,
установила:
Як убачається з касаційної скарги та наявних у Верховному Суді даних, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова 31 жовтня 2024 року постановив ухвалу, якою задовольнив скаргу  ОСОБА_4 і зобов`язав прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону розглянути скаргу ОСОБА_4 від 22 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024140110001290 від 13 серпня 2024 року, у спосіб та строки, визначені ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Це рішення ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку. 
Суддя Львівського апеляційного суду, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, ухвалою від 7 листопада 2024 року відмовив у відкритті провадження за поданою скаргою. 
ОСОБА_4 звернувся з короткою касаційною скаргою, в якій не погоджуючись зі згаданими ухвалами від 31 жовтня та 7 листопада 2024 року просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Суть аргументів зводиться до того, що слідчий суддя не вирішив порушеного скаржником питання, попри це апеляційний суд відмовив у відкритті провадження.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити на таких підставах.
За змістом положень ст. 424 КПК оспорювана ухвала слідчого судді від 31 жовтня 2024 року не підлягає оскарженню в порядку касаційної процедури, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції (далі - Суд). 
Натомість перевірка ухвали апеляційного суду від 7 листопада 2024 року належить до  сфери повноважень Суду.
Частиною 3 ст. 392 КПК установлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом. 
У ст. 309 КПК міститься вичерпний перелік рішень слідчого судді, які оскаржуються в апеляційному порядку під час досудового розслідування й у ньому немає ухвали, якою було задоволено скаргу і зобов`язано прокурора розглянути скаргу ОСОБА_4 . Отже, апеляційне оскарження такої ухвали процесуальним законом не допускається. Водночас згідно з ч. 3 вказаної статті проти інших, ніж визначені в  переліку ухвал слідчого судді, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.
Апеляційний суд установив, що оспорювана ухвала від 31 жовтня 2024 року не  входить до переліку рішень, зазначених у ст. 309 КПК, звідси, - і не підлягає апеляційному оскарженню. 
За правилами ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. 
Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 суддя апеляційного суду діяв згідно вимогами ч. 4 ст. 399 КПК, а викладені в  касаційній скарзі доводи незгоди з позицією цього суду не ґрунтуються на нормах процесуального права. 
Оскільки з касаційної скарги, судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, немає потреби в перевірці матеріалів судового провадження.
Тому згідно з ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 7 листопада 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_5                                       ОСОБА_3