ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 грудня 2024 року 
м. Київ
 
справа № 824/67/24
провадження № 61-12060ав24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
за участю:  
 
секретаря судового засідання - Калішенка М. О.,
 
представників Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель»: Кримця Олексія Сергійовича, Коваленка Володимира Олександровича,
 
учасники справи:
заявник (боржник у арбітражній справі) - Компанія Ultra Defence (UDC USA, INC.)
заінтересовані особи: Державне підприємство Міністерство оборони України «Агенція оборонних закупівель» (стягувач у арбітражній справі), Державне підприємство Міністерства оборони Італії «Agenzia Industrie Difesa» (Італійська Республіка),
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанії Ultra Defence Corp (UDC USA, INC.) на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року у складі судді Соколової В. В. у справі за заявою Компанії Ultra Defence Corp (UDC USA, INC.) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 29 лютого 
2024 року у справі № 117/2023 за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» до Компанії Ultra Defence Corp (UDC USA, INC.) про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22, за участю Державного підприємства Міністерства оборони Італійської Республіки «Agenzia Industrie Difesa»,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
У травні 2024 року Компанія Ultra Defence Corp (UDC USA, INC.) (далі - Компанія Ultra Defence Corp) звернулась до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС при ТПП України) від 29 лютого 2024 року у справі 
№ 117/2023 за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Агенція оборонних закупівель» (далі - ДП «Агенція оборонних закупівель», позивач) до Компанії Ultra Defence Corp про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом від 12 вересня 2022 року 
№ 21/2-15-КІ-22.
 
Заява мотивована тим, що рішенням МКАС при ТПП України від 29 лютого 
2024 року у справі № 117/2023 стягнено з Компанії Ultra Defence Corp на користь ДП «Агенція оборонних закупівель» 566 940,00 дол. США штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань та 5 609,22 дол. США на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, всього - 572 549,22 дол. США.
 
Заявник указував, що МКАС при ТПП України неправильно обчислив розмір пені, не врахував відсутність повної оплати за специфікацією № 1 (було оплачено лише 70 % вартості), МКАС при ТПП України порушив регламент, відмовивши 
у задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів, перейшов до написання рішення.
 
Заявник зазначав, що послуги, передбачені додатком 1 до контракту, не були надані в узгоджений сторонами строк у зв`язку із простроченням позивачем передання товару в ремонт. Також указував на те, що повідомляв позивача про наявність обставин, які не залежать від нього під час виконання контракту. Крім того, Компанія Ultra Defence Corpвиконувала додаткові роботи за власний кошт, які не передбачені контрактом.
 
Заявник звертав увагу на те, що станом на сьогодні 30 % ціни послуг, визначеної 
у специфікації № 1 до контракту, що становить 8 504 100,00 дол. США, він не отримав, незважаючи на те що послуги за специфікацією № 1 виконано 
у повному обсязі.
 
Тобто суд неправильно розрахував максимальний розмір пені за контрактом, оскільки позивач не сплатив усю вартість послуг за специфікацією № 1 
(28 347 000,00 дол. США), а лише 70 % від ціни послуг, а саме: 
19 842 900,00 дол. США - 2 % = 396 858,00 дол. США.
 
Таким чином, МКАС при ТПП України неправильно вирахував розмір штрафних санкцій, не взявши до уваги оплату лише 70 % ціни товару (суд порахував від 
100 % вартості); не взяв до уваги аргументи та докази заявника, який виконав свої зобов`язання в більшому обсязі, ніж це передбачено контрактом.
 
Компанія Ultra Defence просила скасувати рішення МКАС при ТПП України від 
29 лютого 2024 року у справі № 117/2023.
 
20 червня 2024 року ДП «Агенція оборонних закупівель» подало заперечення, 
у яких просило відмовити у задоволенні заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року у справі № 117/2023.
 
Заперечення мотивовані тим, що Компанія Ultra Defenceнеправильно витлумачила вимоги законодавства України та процедуру скасування рішення міжнародних комерційних арбітражів. Позиція заявника є нелогічною, оскільки протягом розгляду справи № 117/2023 він брав у ній участь, надавав пояснення та заперечення, був представлений уповноваженими представниками. Позицію, що викладена в заяві, розглядав арбітражний суд у справі № 117/2023. Заявник посилається на обставини справи та фактично просить переглянути рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року у справі № 117/2023 по суті, що не передбачено законодавством України.
 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року заяву Компанії Ultra Defence Corp про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 
2024 року у справі № 117/2023 залишено без задоволення. Рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року у справі № 117/2023 залишено без змін.
 
Ухвала мотивована тим, що Компанія Ultra Defence Corp не підтвердила, а суд не встановив наявності визначених статтею 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 459 ЦПК України обставин, які можуть бути підставами для задоволення заяви про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року у справі № 117/2023, оскільки заявник оскаржує рішення арбітражного суду з посиланням тільки на обставини неправильного розрахунку штрафних санкцій, що зводиться суто до незгоди з правильністю застосування арбітражним судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, з правильністю дослідження та оцінки ним доказів, а під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку. На порушення публічного порядку України заявник не посилається.
 
Аргументи учасників справи
 
Аргументи заявника
 
Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 
2024 року, представник Компанії Ultra Defence Corp - Огарков Є. В. 28 серпня 
2024 року подав для розгляду в апеляційному порядку до Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким вимоги Компанії Ultra Defence Corp задовольнити і скасувати рішення МКАС при ТПП України від 
29 лютого 2024 року у справі № 117/2023 у зв?язку з неправильним розрахунком розміру пені, неврахуванням відсутності повної оплати за специфікацією № 1 (оплачено лише 70 % вартості).
 
На обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що МКАС при ТПП України неправильно обчислив розмір пені, не врахувавши відсутність повної оплати за специфікацією № 1 (оплачено лише 70 % вартості), МКАС при ТПП України порушив регламент, відмовивши в задоволенні клопотань про витребування доказів, та перейшов до написання рішення. Вказує, що послуги, передбачені додатком 1 до контракту, не були надані в узгоджений сторонами строк у зв?язку із простроченням ДП «Агенція боргових закупівель» передання товару в ремонт. Заявник також звертає увагу на об?єктивну неможливість поставити з ремонту першу партію товару до 11 листопада 2022 року, оскільки замовник передав товар лише 09 грудня 2022 року. Заявник повідомляв ДП «Агенція боргових закупівель» про наявність обставин, які не залежать від Компанії Ultra Defence Corp під час виконання контракту, та виконання додаткових робіт за власні кошти, які не передбачені контрактом. ДП «Агенція боргових закупівель» відповідно до статей 545, 613, 629 ЦК України є таким, що прострочило виконання своїх зобов?язань за контрактом. 30 % ціни послуг, визначеної у специфікації № 1 до контракту, що становить 8 504 100,00 дол. США, заявник не отримав, незважаючи на те що послуги за специфікацією № 1 виконано у повному обсязі. Тобто суд неправильно розрахував максимальний розмір пені за контрактом, оскільки позивач не сплатив усю вартість послуг за специфікацією № 1 (28 347 000,00 дол. США), а лише 70 % від ціни послуг, 
а саме: 19 842 900,00 дол. США - 2 % = 396 858,00 дол. США.
 
Аргументи інших учасників справи
 
25 вересня 2024 року представник ДП «Агенція оборонних закупівель» - адвокат Корсун Ю. Ю. подав до Верховного Суду відзив, у якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що 29 серпня 2024 року Верховний Суд в аналогічній справі № 824/72/24 виніс постанову за апеляційною скаргою ДП «Агенція оборонних закупівель», де заявник наводив аргументи, що оскаржуване рішення МКАС при ТПП України не є рішенням іноземного арбітражу. Враховуючи, що відповідно до контракту матеріальним правом, що застосовується за контрактом, є матеріальне право України, оскаржуване рішення прийнято на підставі законодавства України, в оскаржуваному рішенні немає колізій норм права різних країн, а отже, порушення публічного порядку України, враховуючи ці обставини, є неможливим. Крім того, за визначеною позицією заявника у вказаній постанові оскаржуване рішення МКАС при ТПП України ухвалено у спорі, передбаченому арбітражною угодою, та щодо боржника як окремої юридичної особи і самостійного учасника господарського обороту, тому виконання зазначеного рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує її незалежності, цілісності, самостійності та недоторканості, конституційним правам, свободам, гарантіям. З огляду на викладену в зазначеній постанові позицію заявника, нелогічним та необґрунтованим є звернення 
з апеляційною скаргою до Верховного Суду з аналогічних підстав та обставин. Заявник суперечить власній раніше викладеній позиції. 
 
Вказує, що існує вичерпний перелік підстав, за наявності яких арбітражне рішення може бути скасовано. При цьому суд не вправі перевіряти арбітражне рішення по суті спору. Доводи заявника щодо порушення МКАС  при ТПП України публічного порядку України зводяться суто до незгоди з правильністю застосування цим судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, 
з правильністю дослідження та оцінки ним доказів та не свідчать про порушення публічного порядку України. Заявник неправильно витлумачив норми законодавства України та процедуру скасування рішення міжнародних комерційних арбітражів. Позиція заявника є нелогічною, оскільки протягом розгляду МКАС при ТПП України справи № 117/2023 він брав у ній участь, надавав пояснення та заперечення, був представлений уповноваженими представниками. Позицію, що викладена в заяві та апеляційній скарзі, розглядав арбітражний суд у справі № 117/2023. Заявник посилається на обставини справи та фактично просить переглянути рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року 
у справі № 117/2023 по суті, що не передбачено законодавством України.
 
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції та рух матеріалів справи
 
28 серпня 2024 року апеляційна скарга надійшла до Верховного Суду та згідно 
з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді-доповідачу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2024 року клопотання Компанії Ultra Defence Corp про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року задоволено та поновлено його. 
 
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії Ultra Defence Corp на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року.
 
Витребувано з Київського апеляційного суду цивільну справу № 824/67/24 за заявою Компанії Ultra Defence Corp про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року у справі № 117/2023 за позовом ДП «Агенція оборонних закупівель» до Компанії Ultra Defence Corp про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22, за участю Державного підприємства Міністерства оборони Італійської Республіки «Agenzia Industrie Difesa» (далі - ДП МО Італійської Республіки «Agenzia Industrie Difesa»).
 
20 вересня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2024 року закінчено підготовчі дії 
у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні 
з повідомленням учасників справи.
 
Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи
 
У судовому засіданні представники ДП «Агенція оборонних закупівель»
Кримець О. С. і Коваленко В. О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року - без змін.
 
Представник Компанії Ultra Defence Corp - Огарков Є. В., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з?явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, причини нез?явлення не повідомив.
 
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Позиція Верховного Суду
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, аргументи сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Фактичні обставини справи
 
Встановлено, що 07 жовтня 2022 року між Міністерством оборони України (замовник) і ДП «Агенція оборонних закупівель» (виконавець) укладено контракт № 370/3/5/2/1/305 про закупівлю послуг за державні кошти, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовникові послуги з ремонту 
і технічного обслуговування зброї та систем озброєння (50840000-5) (відновлювальний ремонт до боєздатного стану 155 мм самохідних артилерійських установок М109L) спеціального призначення за номенклатурою, у кількості, у терміни та за цінами, які зазначені у календарному плані надання послуг (додаток 1 до контракту), що є невід`ємною частиною цього контракту, 
а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.
 
12 вересня 2022 року між ДП «Агенція оборонних закупівель» (замовник) 
і Компанією Ultra Defence Corp (виконавець), ДП МО Італійської Республіки «Agenzia Industrie Difesa» (підрядник) укладено контракт на надання послуг 
№ 21/2-15-КІ-22.
 
Відповідно до пункту 2.1 контракту виконавець надає через замовника для кінцевого споживача послуги військового призначення з ремонту гаубиць М109L (далі - товар) та їх приведення у боєздатний стан на виробничих потужностях, які авторизовані оригінальним виробником товару до технічної документації виробника товару, найменування, кількість та вартість яких зазначені у додатках 1 та 2 до контракту, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах і в строки, передбачені контрактом. 
 
Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 контракту товар, щодо якого надаються послуги, 
у кількості, зазначеній у специфікаціях (додатки 1 та 2 до контракту), 
є власністю кінцевого споживача - Міністерства оборони України.
 
Відповідно до пункту 2.4 контракту мета кінцевого використання послуг - для забезпечення національної безпеки і оборони, для використання у Збройних Силах України.
 
Відповідно до пункту 12.2 контракту усі суперечності чи претензії, що виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, включаючи спори щодо його дійсності, порушення, припинення чи недійсності, вирішуються у МКАС при ТПП сторони - ініціатора такого врегулювання, за його правилами. Матеріальним правом, що застосовується за контрактом, є матеріальне право України.
 
Рішенням від 29 лютого 2024 року у справі № 117/2023 МКАС при ТПП України  позовні вимоги ДП «Агенція оборонних закупівель» до Компанії Ultra Defence Corp про стягнення 2 059 700,00 дол. США штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом від 12 вересня 2022 року № 21/2-15-КІ-22, за участю ДП МО Італійської Республіки «Agenzia Industrie Difesa», задовольнив частково, стягнув з Компанії Ultra Defence Corp штрафні санкції за прострочення виконання контрактних зобов`язань у розмірі 566 940,00 дол. США 
і 5 609,22 дол. США - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.
 
Ухвалою від 24 червня 2024 року Київський апеляційний суд у справі № 824/72/24 відмовив у задоволенні заяви ДП «Агенція оборонних закупівель» про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року № 117/2023 за позовом ДП «Агенція оборонних закупівель» до Компанії Ultra Defence Corp, за участю ДП МО Італійської Республіки «Agenzia Industrie Difesa», про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за контрактом.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви ДП «Агенція оборонних закупівель», суд першої інстанції керувався тим, що МКАС при ТПП України мав компетенцію на розгляд спору між сторонами, про що свідчить пункт 12.2 контракту від 12 вересня 
2022 року № 21/2-15-КІ-22. 
 
Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник не довів, що оскаржуване рішення арбітражного суду впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або вказане рішення завдасть шкоди суверенітету чи безпеці держави Україна, а отже, порушує публічний порядок України. Рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року фактично поширює свою дію тільки на Компанію Ultra Defence Corp, 
а встановлені цим рішенням обставини стосуються порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками справи на підставі укладеного ними контракту. Тому суд вважав, що вказане рішення МКАС при ТПП України від 
29 лютого 2024 року не суперечить публічному порядку України. 
 
Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу 
ДП «Агенція оборонних закупівель» залишено без задоволення. Ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року залишено без змін.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частин другої та четвертої статті 454 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України.
 
Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.
 
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітраж - це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки 1 і 2 до цього Закону).
 
Частиною першою статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними 
в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена 
у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.
 
Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторони можуть на свій розсуд домовитись про місце арбітражу. У разі відсутності такої домовленості місце арбітражу визначається третейським судом з урахуванням обставин справи, включаючи фактор зручності для сторін.
 
Частиною першою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.
 
Відповідно до частини другої статті 459 ЦПК України, яка узгоджується 
з частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода 
є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови 
з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або 
б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.
 
Тлумачення статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.
 
Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 824/178/19 (провадження № 61-15459ав20), від 13 січня 2022 року у справі № 824/87/21 (провадження № 61-61-16378ав21), від 26 січня 2023 року у справі № 824/253/21 (провадження № 61-2940ав22), 
від 15 лютого 2024 року у справі № 824/85/23 (провадження № 61-37ав24).
 
Рішення державного суду про скасування арбітражного рішення як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання арбітражного рішення шляхом подання заяви про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасовано.
 
Згідно із статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» 
з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено в цьому Законі.
 
Тобто під час розгляду справ про скасування рішень міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень з перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу, вдаватися в його повну переоцінку.
 
У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2023 року у справі № 824/83/23 (провадження № 61-15523ав23) зроблено висновок, що «у законодавстві закріплений загальновизнаний в проарбітражних юрисдикціях принцип обмеженого втручання національних судів в арбітражні рішення при розгляді заяви про їх скасування. Цей принцип передбачає, що суд не може перевіряти правильність застосування складом арбітражу норм матеріального права, а лише з`ясовує наявність чи відсутність підстав, передбачених законом для скасування рішення. Інакше це буде перевищенням національним судом його повноважень».
 
Як у заяві до суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі Компанія Ultra Defence Corpв основному не погоджується із застосуванням МКАС при ТПП України норм матеріального права (неправильно розраховано розмір пені), у зв`язку з чим 
і оспорює його рішення. Це стосується й доводів щодо неврахування арбітражним судом порушення строків поставки товару.
 
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» 
з питань, що регулюються цим законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачено у цьому Законі.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви Компанії Ultra Defence Corp про скасування рішення МКАС при ТПП України від 29 лютого 2024 року, апеляційний суд, як суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що заявник не навів підстав для його скасування, передбачених статтею 459 ЦПК України.
 
Отже, усі доводи апеляційної скарги, як і доводи заяви про скасування відповідного рішення, зводяться до незгоди з рішенням МКАС при ТПП України по суті спору, неправильне застосування ним норм матеріального права та порушення норм процесуального права при розгляді справи МКАС при ТПП України.
 
Виходячи з норм розділу VIII ЦПК України та розділу VII Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», під час розгляду справи про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу повноваження національного суду є обмеженими, оскільки національний суд не має повноважень щодо перегляду рішень міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, не може вдаватися в його повну перевірку чи переоцінку.
 
Щодо усіх доводів Верховний Суд зазначає, що, як альтернативний спосіб вирішення спорів, заснованих на добровільних домовленостях сторін, міжнародний комерційний арбітраж не функціонує у подібних до системи державного судочинства реаліях судового формалізованого підходу до процедури розгляду і вирішення спорів, є більш гнучким, дієвим та адаптивним інструментом. Таке розуміння визначає принципи арбітражного розгляду, становить основу проарбітражного підходу державних судів до питань скасування арбітражного рішення.
 
Те саме стосується й доводів апеляційної скарги щодо неврахування (неповного врахування) арбітражним судом наданих заявником доказів або надання цим доказам неправильної, на думку заявника, оцінки. Так, будь-яка оцінка судом першої інстанції обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були надані сторонами арбітражного спору, тощо означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», та порушення принципу правової визначеності судового рішення.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
 
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального 
і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення. 
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
З огляду на те що Верховний Суд як суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, перерозподілу не підлягають. 
 
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 459 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Компанії Ultra Defence Corp (UDC USA, INC.)залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 липня 2024 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Судді:                                                                                             В. М. Коротун

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко