Справа № 149/3066/24 
Провадження № 33/801/887/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення , серії ЕПР1 №131040 ,17 вересня 2024 року о 10 год. 35 хв. по вул. В. Симоненка у м. Хмільник водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, р/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на портативні відеокамери №476011, №476099, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року  ОСОБА_1  визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 605,6 грн.
Постанова мотивована тим, що доказами ,що є у матеріалах справи підтверджується відмова  ОСОБА_1  від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У жовтні 2024 року  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, оскільки, йому не було озвучено виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння. Матеріали справи не містять доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що також свідчить про порушення положень статті 266 КУпАП. 
У судові засідання апеляційного суду, призначені на 07 листопада 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, його захисник - адвокат Костюк С. М. подав клопотання про відкладення розгляду справи.
21 листопада 2024 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Костюк С. М. знову не з`явились в судове засідання, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.
Отже, враховуючи чергову неявку до суду, з метою недопущення затягування часу вирішення справи та можливості уникнення адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта та його захисника, на підставі наявних матеріалів справи.
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і наявні докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає,що скарга задоволенню не підлягає.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Установлено, що 17 вересня 2024 року о 10 год. 35 хв. по вул. В. Симоненка у м. Хмільник, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, р/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на портативні відеокамерикамери патрульних поліцейських №476011, №476099, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі за змістом – Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що відмову водія  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксовано поліцейськими відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.
Відеозаписи з нагрудних портативних відеокамер поліцейських є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом досліджено DVD-диски з відеозаписами з нагрудних портативних  відеокамер    поліцейських, з  яких  вбачається, що під час спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , в останнього були виявлені типові зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді поведінки, що не відповідає обстановці та запропоновано йому пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння.
Стан наркотичного сп`яніння  ОСОБА_1 виявити не вдалося через відмову проходити огляд , що суд вірно розцінив як склад правопорушення- відмову особи ,що керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння. В подальшому для спростування відмови від проходження ОСОБА_1 ні цього дня, ні у послідуючому не пройшов такий огляд з власної ініціативи. 
Положеннями частини першої статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 266 КУпАП.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції вірно встановив обставини вчинення правопорушення водієм  ОСОБА_1 , надав належну оцінку доказам в їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров?я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов?язки, зокрема – пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп?яніння.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. 
Апеляційна скарга не містить доводів, які спростовували б висновки суду першої інстанції. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що відсутність двох свідків при проведенні огляду свідчить про неправомірність такого огляду.
За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП обов`язкова присутність свідків під час огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки, передбачена виключно у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису.
З урахуванням застосування відеозапису під час проведення огляду на нагрудні відеокамери поліцейських , залучення двох свідків у даному провадженні не обов`язкове.
Вимог щодо обов`язкової участі двох свідків при фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не містять і положення ст.130 КУпАП України.
При цьому, апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на вимоги п.6 ч.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, щодо процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, яка проводиться у присутності двох свідків, оскільки за наявності суперечностей положення КУпАП, як закону,  мають вищу юридичну силу, ніж положення Інструкції, що є підзаконним актом.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було озвучено виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння , також є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом та змістом протоколу про адміністративне правопорушення. 
Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, аналіз всієї поведінки ОСОБА_1 вказує на відсутність згоди проходити огляд на стан сп`яніння з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності як особу, яка керуючи транспортним засобом з ознаками сп`яніння , відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є окремим складом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того тверезий водій чи ні.
Доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є безперервним,а тому не може бути належним доказом його вини, не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовані всі необхідні ознаки наявності в його діях складу правопорушення для притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: підтвердження заявником факту керування транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Інші обставини ,на які посилається заявник та його адвокат, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням і правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Апеляційний суд з висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки останні ґрунтуються на вимогах закону, а підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и ла :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          С. Г. Копаничук