Номер провадження: 33/813/2176/24
Номер справи місцевого суду: 501/2843/24 
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2024 року                                                                 м. Одеса
       Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 01 серпня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,
встановив:
22.06.2024 в період з 06.30 до 07.00 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , перебуваючи у громадському місці за адресою: АДРЕСА_1 вчинили сварку.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №102694, 22.06.2024 о 06:30 год. ОСОБА_1 у громадському місці біля будинку №3/1 по вул. Світла в м. Чорноморськ бризнув газовим балончиком в обличчя ОСОБА_3 , внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №102695,  22.06.2024 о 06:30 год., ОСОБА_3 у громадському місці біля будинку №3/1 по вул. Світла, в м. Чорноморськ Одеської області вдарив по обличчю ОСОБА_1 , висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №008530,  22.06.2024 о 07.00 год. за адресою:  АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 перебуваючи у громадському місці, зламав дерево біля будинку №3/1 по вул.Світла, в подальшому під час конфлікту з ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, при цьому погрожуючи, чим порушував громадський порядок та вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 01 серпня 2024 року справи про вчинення адміністративних правопорушень № 501/2843/24, 501/2845/24, 501/2848/24 об`єднано в одне провадження. Визнано винними ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. Накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з наведеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 01 серпня 2024 року в частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та закрити провадження в цій частині. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відносно ОСОБА_1 вчинялись дії, які мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а тому в даному випадку знаходячись у стані необхідної оборони, застосував до ОСОБА_3 газовий балончик сльозоточивої дії аби запобігти протиправному посяганню на своє здоров`я зі сторони ОСОБА_3 , який вже завдавав удар в обличчя ОСОБА_1 . Відтак застосував зазначені дії не з хуліганських мотивів а задля самооборони. Також звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів щодо спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_3 внаслідок застосування газового балончику, а тому в діях в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.
В судове засідання до апеляційного суду учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. 
Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставин, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство – це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.
Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.
Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язаній манері. Для всіх випадків дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.
Апеляційним судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №102694 від 22.06.2024;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №102695 від 22.06.2024;
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №008530 від 22.06.2024;
- копією рапорту про реєстрацію повідомлення №8008 від 22.06.2023 за фактом спричинення тілесних ушкоджень;
- заявою ОСОБА_1 від 22.06.2024 щодо вчинення відносно нього хуліганських дій з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;
- заявою ОСОБА_3 від 22.06.2024 щодо вчинення відносно нього хуліганських дій з боку ОСОБА_1 та його дружини;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 ;
- відеозаписом конфлікту ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Зазначеними матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , 22 червня 2024 року близько 07:00 год, у громадському місці біля будинку №3/1 по вул. Світла в м. Чорноморськ відбулась сварка, яка переросла в бійку з застосуванням газового балона сльозоточивої дії, в ході якої усі сторони конфлікту не стримували емоцій, нецензурно лаялись та звинувачували один одного в недобросусідстві. 
Зазначена сварка відбулася в присутності інших осіб поблизу їх домогосподарств та призвела до порушення громадського порядку, тобто спокійної обстановки нормальних умов перебування цих громадян, а тому в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки його дії виразились саме у вчиненні дрібного хуліганства.
Доводи апеляційної скарги, що про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 застосував зазначені дії не з хуліганських мотивів, а для самооборони апеляційний суд не приймає, оскільки з відеозапису такого не вбачається, та дії ОСОБА_1 щодо застосування ним газового балона сльозоточивої дії в даній обстановці не підпадають під необхідну оборону.
Посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять доказів спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_3 внаслідок застосування газового балончику не впливають на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки за своєю конструкцією вищезазначене адміністративне правопорушення має формальний склад, тобто відповідальність за ст. 173 КУпАП настає незалежно від настання шкідливих наслідків.
Таким чином, оцінюючи вищезазначені докази окремо та в їх сукупності, ґрунтуючись на внутрішньому переконанні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за порушення громадського порядку та спокою громадян, оскільки такий висновок справедливим та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Враховуючи викладене, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та ухваленням нового судового рішення про закриття провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову суду без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 01 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                         Є.С. Сєвєрова