Справа № 308/2494/15-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       01 жовтня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2023 року у складі судді Бенци К.К., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив :
У березні 2015року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №06/2055К-07 від 24.10.2007 року.
Позов мотивовано тим, що 24 жовтня 2007 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), було укладено Кредитний договір №06/2055К-07, згідно якого Кредитор видав Позичальнику кредит у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч дол. США 00 центів) дол. США зі сплатою 14,0 % річних , строком на 120 місяців , з кінцевим терміном повернення кредитних коштів в строк до 23.10.2017 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору.
Забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, є предмет іпотеки – салон краси, реконструйований з власних приміщень №3 та №4, загальною площею 141,6 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 – згідно «додаткової угоди (правочин) №1 від 24.10.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., за реєстровим №3792, до Договору іпотеки від 24.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., за реєстровим №3224. Предмет іпотеки належить Позичальнику/Іпотекодавцю ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що у відповідності до п. 6.1.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно Кредитного договору.
У відповідності до п. 6.1.4. Кредитного договору Позичальник зобов`язався при настанні випадків передбачених пп. 10.3.-10.4 Кредитного договору достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному розмірі, а також оплатити всі суми пені і штрафів. Невиконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим пунктом, є підставою для примусового стягнення (в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно та/або інші види забезпечення) всієї заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту, сплати процентів за користування коштами Позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення.
Пунктом 9.2. Кредитного договору Сторони дійшли згоди що у випадку невиконання зобов`язань передбачених пп. 6.1.5.-6.1.8. Кредитного договору, Позичальник сплачує штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожен випадок.
У відповідності до п. 10.3. Кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором, а також відшкодування збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, а Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Кредитору.
Позивач зазначає, що у зв`язку з неможливістю виконувати в повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитним договором, на умовах реструктуризації було укладено та підписано з Позичальником необхідні зміни до Кредитного договору та Договору іпотеки, а також укладено договір поруки, а саме:
2008 рік
-додаткова угода №1 від 14.02.2008 року до кредитного договору;
-додаток №2 від 14.02.2008 року до кредитного договору;
-додаток №2 від 14.02.2008 року до кредитного договору.
2009 рік
-додаткова угода №3 від 17.08.2009 року до кредитного договору;
-графік погашення на період з 01.09.2009 року по 01.08.2010 року;
-додаткова угода №4 від 17.08.2009 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №4 від 17.08.2009 року до кредитного договору;
-договір від 17.08.2009 року про внесення змін до договору іпотеки.
2010 рік
-додаткова угода №5 від 29.12.2010 року до кредитного договору;
-графік погашення на період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року;
-додаткова угода №6 від 29.12.2010 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №6 від 29.12.2010 року до кредитного договору;
-договір від 29.12.2010 року про внесення змін до договору іпотеки;
2012 рік
-додаткова угода №7 від 24.02.2012 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №7 від 24.02.2012 року до кредитного договору;
-графік погашення на період з 01.03.2012 року по 01.08.2012 року;
-додаткова угода №8 від 24.02.2012 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №8 від 24.02.2012 року до кредитного договору;
-додаткова угода №9 від 18.12.2012 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №9 від 18.12.2012 року до кредитного договору;
-додаткова угода №10 від 18.12.2012 року до кредитного договору;
-додаток №1 від 07.12.2012 року до додаткова угода №10 від 18.12.2012 року до кредитного договору;
-договір від 18.12.2012 року про внесення змін до договору іпотеки.
2013 рік
-додаткова угода №11 від 25.10.2013 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №11 від 25.10.2013 року до кредитного договору;
-додаткова угода №12 від 25.10.2013 року до кредитного договору;
-додаток №1 до додаткова угода №12 від 25.10.2013 року до кредитного договору;
-додаткова угода від 25.10.2013 року до договору поруки №06/2055П від 24.02.2012 року;
-договір поруки від 25.10.2013 року - порука фізичної особи ОСОБА_2 .
У відповідності до п.1.4. Договору поруки відповідальність Поручителя і Позичальника (Боржника) є солідарною.
Позивач зазначає, що ВАТ «Банк Універсальний» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №06/2055К-07 від 24.10.2007 року . Однак, відповідач  ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором не виконує.  ОСОБА_1 порушувала терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом, протягом тривалого часу не сплачувала чергові платежі. Вимогу Банку про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, відповідачами залишено без задоволення.
Враховуючи, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на «01» грудня 2015 року перед позивачем по кредитному договору становить 53 466,64 (п`ятдесят три тисячі чотириста шістдесят шість дол. США 64 центів) дол. США. з яких: 44 114,71 дол. США – заборгованість по сумі кредиту; в т.ч. сума прострочена заборгованість по сумі кредиту: 4781,48 дол. США, заборгованість по відсоткам в сумі 9013,03 дол. США та підвищені відсотки в сумі 338,90 дол. США, яку позивач просив стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку.
17.07.2015 р. позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої станом на 08.07.2015 року загальна сума заборгованості відповідачів перед банком становить 58336,99 дол. США., яку позивач просив стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку.
28.03.2018 р. позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої станом на 21.02.2018 року загальна сума заборгованості відповідачів перед банком становить 84 598,43 дол. США., яку позивач просив стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку.
27.10.2021 р. позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої станом на 26.10.2021 року загальна сума заборгованості відповідачів перед банком становить 40 330,17 дол. США – заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2023 року зменшені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №06/2055К-07 від 24.10.2007 року - задоволено.Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за Кредитним договором №06/2055К-07 від «24» жовтня 2007 року в розмірі 40 330,17 дол. США (сорок тисяч триста тридцять дол. США, 17 центів). Вирішено питання по судовим витратам.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , просять рішення суду скасувати та відмовити у заявленому позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що позивач після пред`явлення у вересні 2014 року вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом та збільшувати заборгованість за кредитним договором, також не враховано, що в рахунок погашення заборгованості за договором позивач у позасудовому порядку звернув стягнення на предмет іпотеки та набув право власності на предмет іпотеки, а тому суд дійшов неправильних висновків про наявність підстав для задоволення позову і неправомірно його задовольнив.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності .
З такими висновками не погоджується колегія суддів, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.
Матеріалами справи установлено, що 24 жовтня 2007 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (08.07.2009 р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк»), було укладено Кредитний договір №06/2055К-07, згідно якого Банк надав Позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч дол. США 00 центів) дол. США зі сплатою 14,0 % річних , строком на 120 місяців , з кінцевим терміном повернення кредитних коштів в строк до 23.10.2017 року з погашенням суми кредиту та процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору та відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту ( а.с. 16- 22, Т.1).
ОСОБА_1 отримала суму кредиту у розмірі 50 000,00 Доларів США, що стверджується заявою на видачу готівки № 100_36 від 24.10.2007 року ( а.с. 23, Т.1)
Згідно із п. 4.4. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. День надання кредиту і день повернення кредиту при нарахуванні процентів рахуються як один день. Нарахування процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом здійснюється щомісячно.
Відповідно до п. 6.1.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені Кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно Кредитного договору.
Згідно із п. 6.1.4. Кредитного договору Позичальник зобов`язався при настанні випадків передбачених пп. 10.3.-10.4 Кредитного договору достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному розмірі, а також оплатити всі суми пені і штрафів. Невиконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим пунктом, є підставою для примусового стягнення (в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно та/або інші види забезпечення) всієї заборгованості за Кредитним договором.
У відповідності до п. 9.1. Кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту, сплати процентів за користування коштами Позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення.
Пунктом 9.2. Кредитного договору Сторони дійшли згоди що у випадку невиконання зобов`язань передбачених пп. 6.1.5.-6.1.8. Кредитного договору, Позичальник сплачує штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожен випадок.
Відповідно до п. 10.3. Кредитного договору, Кредитор має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором, а також відшкодування збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов Кредитного договору, а Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Кредитору.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 06/1737К-07 від 24.09.2007 року, між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 24.09.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку салон краси, реконструйований з власних приміщень №3 та №4, загальною площею 141,6 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О.І., зареєстрований за №9224 (а.с. 26-29 т. 1).
В подальшому між сторонами було укладено зміни до Кредитного договору та Договору іпотеки, а також укладено договір поруки, а саме, 2008 рік :-додаткова угода №1 від 14.02.2008 року до кредитного договору; -додаток №2 від 14.02.2008 року до кредитного договору; -додаток №2 від 14.02.2008 року до кредитного договору; 2009 рік: -додаткова угода №3 від 17.08.2009 року до кредитного договору; - графік погашення на період з 01.09.2009 року по 01.08.2010 року; -додаткова угода №4 від 17.08.2009 року до кредитного договору; - додаток №1 до додаткова угода №4 від 17.08.2009 року до кредитного договору; -договір від 17.08.2009 року про внесення змін до договору іпотеки; 2010 рік: -додаткова угода №5 від 29.12.2010 року до кредитного договору; -графік погашення на період з 01.01.2011 року по 01.12.2011 року;-додаткова угода №6 від 29.12.2010 року до кредитного договору;-додаток №1 до додаткова угода №6 від 29.12.2010 року до кредитного договору; -договір від 29.12.2010 року про внесення змін до договору іпотеки; 2012 рік:-додаткова угода №7 від 24.02.2012 року до кредитного договору;-додаток №1 до додаткова угода №7 від 24.02.2012 року до кредитного договору;-графік погашення на період з 01.03.2012 року по 01.08.2012 року;-додаткова угода №8 від 24.02.2012 року до кредитного договору;-додаток №1 до додаткова угода №8 від 24.02.2012 року до кредитного договору;-додаткова угода №9 від 18.12.2012 року до кредитного договору;-додаток №1 до додаткова угода №9 від 18.12.2012 року до кредитного договору;-додаткова угода №10 від 18.12.2012 року до кредитного договору;-додаток №1 від 07.12.2012 року до додаткова угода №10 від 18.12.2012 року до кредитного договору;-договір від 18.12.2012 року про внесення змін до договору іпотеки;2013 рік:-додаткова угода №11 від 25.10.2013 року до кредитного договору;-додаток №1 до додаткова угода №11 від 25.10.2013 року до кредитного договору;-додаткова угода №12 від 25.10.2013 року до кредитного договору;-додаток №1 до додаткова угода №12 від 25.10.2013 року до кредитного договору;-додаткова угода від 25.10.2013 року до договору поруки №06/2055П від 24.02.2012 року;-договір поруки від 25.10.2013 року - порука фізичної особи ОСОБА_2 .
У відповідності до п.1.4. Договору поруки відповідальність Поручителя і Позичальника (Боржника) є солідарною.
У зв`язку з неналежним виконанням позивальником зобов`язань за кредитним договором, на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.09.2014 року ПАТ «Універсал Банк» було надіслано вимогу про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, процентами, нарахованими за користування кредитними коштами, штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань, та зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку з покладенням витрат, пов`язаних із сплатою судового збору та витратами виконавчого провадження ( а.с. 102-107, Т.1)
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали вимогу Банку – 14.10.2014 року (а.с. 103,105. Т.1). Однак, свої зобов`язання за укладеними договорами не виконали.
Згідно наданого розрахунку станом на 01 грудня 2014 року заборгованість по кредитному договору становить 53 466,64 (п`ятдесят три тисячі чотириста шістдесят шість дол. США 64 центів) дол. США. з яких: 44 114,71 дол. США – заборгованість по сумі кредиту; в т.ч. сума прострочена заборгованість по сумі кредиту: 4781,48 дол. США, заборгованість по відсоткам в сумі 9013,03 дол. США та підвищені відсотки в сумі 338,90 дол. США, яку позивач просив стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку.(а.с. 108 – 110 т.1)
17.07.2015 р. позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно розрахунку станом на 08.07.2015 року загальна сума заборгованості відповідачів перед банком становить 58 336,99 дол. США., з яких: 44 114,71 дол. США – заборгованість по сумі кредиту; в т.ч. сума прострочена заборгованість по сумі кредиту: 8 196,99 дол. США, заборгованість по відсоткам в сумі 12 868,57 дол. США та підвищені відсотки в сумі 1353,71дол. США, (а.с.160- 162 т.1)
28.03.2018 р. позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно розрахунку станом на 21.02.2018 року загальна сума заборгованості відповідачів перед банком становить 84 598,43 дол. США., з яких: 44 114,71 дол. США – заборгованість по сумі кредиту; в т.ч. сума прострочена заборгованість по сумі кредиту: 27 963,34 дол. США, заборгованість по відсоткам в сумі 24 817,85 дол. США та підвищені відсотки в сумі 15 665,87 дол. США, (а.с.32-36 т.2).
29.04.2021 року між АТ «Універсал Банк» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № НІ/11/2-Ф, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ПАТ «Універсал Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №06/2055К-07 від 24.10.2007 року.
Станом на 29.04.2021 року заборгованість ОСОБА_1 , перед банком становила 111 921,75 дол. США, з яких: 44 114,71 дол. США сума основного боргу та 67 807,04 дол. США – відсотки. 
20 серпня 2021 року АТ «Таскомбанк» в позасудовому порядку звернуло стягнення на предмети іпотеки, передані як забезпечення виконання ОСОБА_1 грошового зобов`язання за кредитним договором № 06/2055К-07 від 24.10.2007 року, шляхом реєстрації права власності, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 271558905 від 20.08.2021 року, відповідно до якого власником (1/1 частки) нежитлового приміщення, салон краси, реконструйований з власних приміщень №3 та № 4, за адресою АДРЕСА_1 , є АТ «Таскомбанк» на підставі рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Деяк К.К.
Приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Деяк К.К. Банк подав Довідку про суму боргу за основним зобов`язанням за кредитним договором, відповідно до якої станом на 19.08.2021 заборгованість за кредитним договором становить 119 385,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США 26,6455 грн) становить 3181099,40 гривень, з яких заборгованість по основному боргу за кредитом, в т.ч. прострочена 44 114,71 доларів США (1175458,51 гривень); заборгованість по процентам, в т.ч. прострочена 70 106,18 доларів США (1868014,22 гривень); штрафні санкції (пеня) 5165,10 доларів США (137626,67 гривень).
27.10.2021р.позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої  станом на 26.10.2021 року загальна сума заборгованості відповідачів перед банком становить 40 330,17 дол. США – заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно із ст 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.(ч.1 ст.1049 ЦК України)
Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За частиною другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі  статті 1048 цього Кодексу.
Водночас за змістом ч.2 ст. 625 ЦК Цкраїни боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 дійшла висновків про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
У постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду (пункти 81-87,91) наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). 
У пунктах 100, 101 вищевказаної постанови від 05.04.2023 Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.
Матеріалами справи доведено, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, на адресу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.09.2014 року ПАТ «Універсал Банк» було надіслано вимогу про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, процентами, нарахованими за користування кредитними коштами, штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань, та зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку з покладенням витрат, пов`язаних із сплатою судового збору та витратами виконавчого провадження ( а.с. 102-107, Т.1)
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали вимогу Банку – 14.10.2014 року, однак свої зобов`язання за договорами не виконали, і на тридцять перший день день з даної дати строк виконання кредиту є таким, що достроково настав.
05.03.2015 року Банк звернувся в суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка визначена станом на 01 грудня 2014 року та яка становить 53 466,64 (п`ятдесят три тисячі чотириста шістдесят шість дол. США 64 центів) дол. США. з яких: 44 114,71 дол. США – заборгованість по сумі кредиту; в т.ч. сума прострочена заборгованість по сумі кредиту: 4781,48 дол. США, заборгованість по відсоткам в сумі 9013,03 дол. США та підвищені відсотки в сумі 338,90 дол. США, яку позивач просив стягнути на його користь із відповідачів в солідарному порядку.
В подальшому подані банком заяви про збільшення розміру позовних вимог від 17.07.2015р, 28.03.2018р., додані до них розрахунки заборгованості свідчать, що заборгованість по тілу кредиту залишилась незмінною - 44 114, 71 доларів США, проте банк, неправомірно, після предявлення вимоги про дострокове погашення кредиту до моменту звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудому порядку, продовжував нараховувати відсотки, збільшуючи таким чином розмір заборгованості за кредитним договором, і станом на 19.08.2021 заборгованість за кредитним договором визначив у розмірі 119 385,99 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США 26,6455 грн) становить 3181099,40 гривень, з яких заборгованість по основному боргу за кредитом, в т.ч. прострочена 44 114,71 доларів США (1175458,51 гривень); заборгованість по процентам, в т.ч. прострочена 70 106,18 доларів США.
Саме такий розмір заборгованості у розмірі 119 385,99 доларів США станом 19.08 2021 банком вказано у довідці, яку надав банк приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Деяк К.К., що 20.08.2021 прийняв рішення про реєстрацію права права власності на предмет іпотеки за АТ «Таксомбанк».
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2023 року, яке залишено без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Деяк Катерини Каролівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.08.2021, індексний номер: 59965340 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення салон краси, реконструйований з власних приміщень №3 та №4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2438734021101, загальною площею 141.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за акціонерним товариством «Таскомбанк» - відмовлено.
Отже, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором банк набув право власності на вищевказаний предмет іпотеки. 
З даного рішення вбачається, що Банком було проведено оцінку майна та визначено його вартість станом на 25.06.2021 в сумі 2106700 гривень. Курс НБУ на дату оцінки 1 долар - 27,27370 грн. Дану суму зараховано у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, зокрема за тілом кредиту - 44 114,71 доларів США та відсотками, які нараховані банком після предявлення вимоги до відповідачів про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором.
27.10.2021р. позивач у зв`язку з частком погашенням заборгованості подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої станом на 26.10.2021 року загальну суму заборгованості відповідачів перед банком визначив у розмірі 40 330,17 дол.США, з яких 40 330,17 дол. США – заборгованість по відсоткам, яку просив стягнути з відповідачів.
Таким чином, матеріалами справи доведено, що банк, після пред`явлення вимоги до позивачів про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, неправомірно продовжував нараховувати відсотки за кредитним договором та нарахував їх у розмірі 70 106,18 доларів США., з яких, після звернення стягнення на предмет іпотеки та часткового зарахування у погашення заборгованості, ще 40 330,17 дол. США просить стягнути з відповідачів.
Нарахування банком відсотків після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та заявлення вимог до позивачів про їх стягнення, є безпідставним, суперечить вище вказаним нормам матеріального права, правовим висновкам Верховного Суду, порушує баланс інтересів сторін договору, призводить до вочевидь несправедливих результатів, і суперечить принципам цивільного права: справедливості, добросовісності та розумності. 
Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 57).
Кредитор у даному випадку, у порушення вказаних принципів, та вищенаведених вимог закону, після пред`явлення до відповідачів14.10.2014 року вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості та пред`явлення у березні 2015 року позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 53 466,64 дол. США 64 центів, з яких: 44 114,71 дол. США – заборгованість по сумі кредиту; заборгованість по відсоткам в сумі 9013,03 дол. США та підвищені відсотки в сумі 338,90 дол. США, нарахував 70 106,18 доларів США відсотків та збільшив суму заборгованості, за рахунок яких, в тому числі, в подальшому у позасудомову порядку звернув стягнення на предмет іпотеки. 
Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, які регулюють спірні правовідносини у справі, повно та всебічно не дослідив наявні у справі докази, не дав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків про порушення прав позивача та задоволення позову. 
Відповідно до ч.1 п.1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.
Виходячи з наведеного рішення суду першої інтонації підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову з вищенаведених підстав. 
Керуючись ст. ст. 374,  376, 381,382,384 ЦПК України апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 квітня 2023 року скасувати.
У позові Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. 
Повне судове рішення складено 18 жовтня 2024 року.
Головуючий:
Судді: