ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 р.	Справа № 520/474/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, по справі № 520/474/22
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом, до суду в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПІІ НОМЕР_1 , оформлену листом від 29.09.2021 р. за №13145-20038/Р-02/8-2000/21;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  провести з 01.12.2019 р. перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 05.08.2021 р. №33/41-3196 з урахуванням раніше проведених платежів.
Рішенням  Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення з 01.12.2019 року перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі довідки Державної установи 2Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 05.08.2021 року №33/41-3196.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 року перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 05.08.2021 року №33/41-3196 з урахуванням раніше проведених платежів.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 992,40 грн.
Вказане рішення набрало законної сили 23.06.2022, на виконання якого Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №520/474/22 - 03.08.2022.
До суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати до суду в місячний строк з дня набрання ухвалою суду законної сили звіт про виконання рішення від 23.05.2022 у справі №520/474/22.
Ухвалою від 01.11.2023 встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати до суду у тримісячний строк після набрання чинності ухвали, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 відмовлено у затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 та встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 - три місяці з моменту отримання копії цієї ухвали. Клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення суду - залишено без задоволення.
19.08.2024 до канцелярії суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (вих.№2000-0802-8/144806 від 13.08.2024).
05.09.2024 та 24.09.2024 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшли ідентичні за змістом заяви, в яких позивач просить суд:
1) постановити окрему ухвалу по суті виявлених порушень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати довідку із розміром заробітної плати керівника відповідача;
3) накласти на керівника Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області штраф у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
4) встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області додатковий строк для подання звіту до Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 протягом одного місяця з дня набрання ухвалою суду законної сили.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 відмовлено затвердженні звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду від 19.08.2024 у справі №520/474/22.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 - шість місяців з моменту отримання копії цієї ухвали.
Клопотання позивача про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за невиконання рішення суду - залишено без задоволення.
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0802-8/144806 від 13.08.2024, поданий до суду 19.08.2024, не свідчить про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 520/474/22, оскільки на час подання відповідного звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, тобто завдання адміністративного судочинства не реалізовано. Також суд наголосив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснюються заходи, направлені на виконання судового рішення по справі, проте рішення суду виконано не у повному обсязі, при цьому, суд зазначає, що нарахування пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі. Водночас суд вказав, що на даний час відсутні підстави для застосування штрафу в порядку статті 382 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 27.09.2024, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 - один місяць з моменту  ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом рішення за його апеляційною скаргою; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати довідку із розміром заробітної плати керівника відповідача; накласти на керівника Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області штраф у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що чисельні відтермінування судом строків виконання судового рішення фактично прямо заборонені нормою процесуального закону.
Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвал суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006 року, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011 року).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009 року).
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не накористь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини 8 статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, що з наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано звіту про виконання рішення суду, встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення №33/41-3196 від 05.08.2021. За результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 в розмірі 185323,28 грн та внесено до Реєстру судових рішень.
Також у звіті вказано, що з метою виконання рішення по зазначеній справі в повному обсязі головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області зроблено запит №2000-0508-5/115562 від 24.06.2024 до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на погашення заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 в сумі 185323,28 грн.
Листом Фінансово-економічного Департаменту Пенсійного фонду України від 24.07.2024 №2800-030203-9/45088 надано відповідь, якою з посиланнями на ст.23 та ст.116 Бюджетного кодексу України зазначено, що зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про державний бюджет. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Станом на серпень поточного року бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено і на цей час діє тимчасовий розпис доходів та видатків головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на І квартал 2024 року, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 29.12.2023 №218, на ІІ квартал 2024, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 28.03.2024 №32, на ІІІ квартал 2024, затверджений наказом Пенсійного фонду України від 28.06.2024 №77. Згідно вищеназваних наказів видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду на І, ІІ, ІІІ квартали 2024 не передбачено. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абзацом 2 пункту 7 розділу ІІ Порядку. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 набрало законної сили 23.06.2022. Станом на серпень 2024 погашено заборгованість за рішеннями судів, які набрали законної сили по 19.09.2020 включно.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення суду від 23.05.2022 у справі №520/474/22 в частині виплати заборгованості недоплаченої частини пенсії позивача в розмірі 185323,28 грн. залишається не виконаним та встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 - шість місяців з моменту отримання копії цієї ухвали.
Колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги апеляційної скарги про встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року у справі №520/474/22 - один місяць з моменту  ухвалення Другим апеляційним адміністративним судом рішення за його апеляційною скаргою, оскільки ст.382 КАС України не визначає тривалість строку, протягом якого відповідний звіт має бути подано, що свідчить про передачу законодавцем даного питання на розсуд суду, а тому, з урахуванням загальновідомих обставин введення на території України воєнного стану та супутніх проблем обмеженого фінансування, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що обґрунтованим буде строк для подання звіту у шість місяців.
Щодо твердження апелянта про необхідність накладення штрафу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, відповідно до вимог ст. 382 КАС України, суд може: 1) прийняти звіт відповідача; 2) накласти штраф на відповідача; 3) встановити новий строк для подання звіту.
Проте суд апеляційної інстанції з матеріалів справи не вбачає умисних винних дій керівника суб`єкта владних повноважень - відповідача, що спрямовані на ухилення від виконання рішення, а тому до нього на теперішній час не можуть бути застосовані санкції, передбачені ст.382 КАС України.
Разом із тим, колегія суддів наголошує, що накладання на керівника суб`єкта владних повноважень - відповідача штрафу, у даному випадку, не вплине на виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, та, відповідно, не відновить його право на отримання присуджених бюджетних коштів.
Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції розглянув поданий УПФУ звіт повно та об`єктивно, не допустивши порушення або звуження прав та законних інтересів ОСОБА_1 .
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.   Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 по справі № 520/474/22  залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	О.М. Мінаєва    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  13.11.2024 року