УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 жовтня 2024 року
м. Київ
Справа № 372/2729/20
Провадження № 51-4776 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги,
встановив:
ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги. 
Зокрема серед недоліків було зазначено те, що ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення, зміст якої викладений недержавною мовою лише з окремим цитуванням окремих положень законодавства й оскаржуваного судового рішення українською мовою, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства.
ОСОБА_4 роз`яснювалось, що він за потреби для складення касаційної скарги може скористатися послугами перекладача, порядок залучення якого урегульовано Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460- VI та постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги» від 24 червня 2016 року № 401.
Крім того серед недоліків було вказано, що за правилами п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається судове рішення, яке оскаржується.
Як убачалося зі змісту окремих положень касаційної скарги, ОСОБА_4 :                   1) у вступній частині касаційної скарги вказував, що оскаржує ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2024 року; 2) у мотивувальній частині касаційної скарги посилався на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року; 3) у прохальній частині касаційної скарги просив скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 15 вересня 2024 року; 4) долучив до касаційної скарги копію ухвали Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року.
За таких обставин колегія суддів не могла встановити, яке саме рішення Київського апеляційного суду (від якої дати) про повернення апеляційної скарги оскаржує ОСОБА_4 .
У межах визначеного судом строку ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду від 18 жовтня 2024 року недоліки він не усунув.
Зокрема в уточненій касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків, ОСОБА_4 зазначає, що він оскаржує ухвалу Київського апеляційного суду саме від 15 вересня 2024 року, однак долучає до касаційної скарги копію ухвали Київського апеляційного суду від 15 серпня 2024 року. При цьому в Єдиному державному реєстрі судових рішень у цьому провадженні відсутня інформація про рішення Київського апеляційного суду від 15 вересня 2024 року, на яке посилається ОСОБА_4 у своїй скарзі. 
Крім того, ОСОБА_4 надіслав до суду касаційної інстанції повторну касаційну скаргу, яка знову викладена недержавною мовою лише з окремими цитуваннями положень законів і судових рішень державною мовою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.
Згідно положень ч. 1 ст. 29 КПК України передбачено, зокрема, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою.
За таких обставин при оскарженні до касаційного суду судового рішення скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову. Це надає суду можливість зрозуміти її точний зміст, перевірити дотримання особою, яка звертається із касаційною скаргою, положень вимог КПК України.
Така позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18).
При цьому повторне залишення касаційної скарги без руху чинним КПК України не передбачено. 
Таким чином, ОСОБА_4 недоліки попередньо поданої касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження. 
У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.
За потреби для складення касаційної скарги скаржник може скористатися послугами перекладача, порядок залучення якого урегульовано Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460- VI та постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги» від 24 червня 2016 року № 401.
Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                    ОСОБА_3