ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/1292/23  Номер провадження 22-ц/814/2502/24	Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д.С.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Секретар:Старчик Є.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Момот Тараса Григоровича на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гетало Олена Миколаївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та зміну черговості отримання права на спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, -
В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Момотом Т.Ю. до суду подано позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання позивача із ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2005 року по 25.01.2021 та зміну черговості отримання права на спадкування, шляхом надання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємцю першої черги за законом.
ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про її виселення з квартири, що належала  спадкодавцю ОСОБА_3 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 самочинно та безпідставно захватила квартиру її померлого сина та нікого не пускає до неї. Звернула увагу на те, що спадщина належить спадкоємцю ОСОБА_2 саме з часу її відкриття. Окрім того, зустрічна позовна заява містить доводи щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_1 в тому числі в частині не підтвердження факту перебування ОСОБА_3 в безпорадному стані.    
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка  без реєстрації шлюбу - задоволено.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю, як  жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період  з 01 квітня 2005 року по 25 січня 2021 року.
У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості отримання права на спадкування - відмовлено.
У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. на відшкодування сплаченого судового збору.  
В апеляційному порядку рішення оскаржив представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Момот Т.Г. Скарга мотивована тим , що судом не в повній мірі досліджено докази по справі та не надано належної уваги аргументам позивача .
ОСОБА_1 зазначає, що проживала з ОСОБА_3 , та протягом 16 років піклувалася про його стан здоров`я , до дня його смерті . 
Апелянт вказує, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України.
Окрім того , у справах щодо зміни черговості одержання права на спадкування суду необхідно дослідити всі обставини , визначені частиною другою ст.1259 ЦК України , звертаючи особливу увагу на те , хто саме піклувався про стан здоров`я спадкодавця , який потребував стороннього догляду , на тривалість часу надання матеріальної допомоги спадкодавцеві до дня його смерті , зокрема його перебування у медичних закладах інших країн , придбання ліків , сплату комунальних послуг , придбання необхідних особистих речей для спадкодавця , який через похилий вік , тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Скаржник посилається на те, що вона здійснювала постійний сторонній догляд за спадкодавцем ОСОБА_3 , оскільки останній мав інвалідність , що обмежувала його життєдіяльність та свідчило про перебування у безпорадному стані. 
ОСОБА_1 просить частково скасувати рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року, та ухвалити нове , яким позовну вимогу ОСОБА_1 щодо зміни черговості отримання права на спадкування та надання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємцю першої черги - задовольнити .
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Представник позивача просив відкласти розгляд справи , оскільки ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікування про що надав відповідну довідку від 26.11.2024. 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Суд апеляційної інстанції , зважаючи на явку в судове засідання представників сторін вважає за можливе розглянути справу.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2005 працевлаштувалась на посаду кухаря у КП «Полтавська обласна клінічна інфекційна лікарня Полтавської обласної ради» де працює по теперішній час.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 офіційно зареєстрований не був, проте вони весь час (16 років) до моменту смерті ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет, спільно вели домогосподарство та домашній побут, за спільний кошт зробити ремонт в квартирі, придбали телевізор, меблі, автомобіль, весь час спільно проводили дозвілля, а саме їздили на відпочинок та риболовлю, спільно відвідували родичів один одного, приймали участь у «корпоративах» на роботі позивача. 
ОСОБА_3 мав значні вади здоров`я, зокрема у нього було хворе серце та майже не працювала ліва рука. 
Факт роботи позивача ОСОБА_1 з 04 квітня 2005 року на посаді кухаря КП «Полтавська обласна клінічна інфекційна лікарня Полтавської обласної ради» підтверджується довідкою даного медичного закладу від 08.02.2021 № 213, а також довідками про розмір її заробітної плати за 2005-2020 роки (т.1 а.с. 12, 199-214).
Позивачем ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено фото та відео докази про ведення спільного господарства та проживання однією сім`єю із померлим ОСОБА_3 , з яких також вбачається і те , що з ними проживала ОСОБА_2 . 
Наданими  обома сторонами письмовими платіжними документами підтверджуються факт, що за комунальні послуги в належній ОСОБА_3 квартирі сплачували кошти не лише власник та його матір, а й сама ОСОБА_1 , в тому числі після раптової смерті ОСОБА_3 .. При цьому будучи офіційно працевлаштованою та маючи стабільну роботу, ОСОБА_1 отримувала заробітну плату, яка перевищувала розмір пенсії ОСОБА_3 з інвалідності  (т.1 а.с.196-214).
Під час проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю ОСОБА_1 в іншому шлюбі не перебувала, а її попередній чоловік ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 тобто більше ніж за 6 місяців до того, як вона розпочала відносини з ОСОБА_3 .
Оскільки ОСОБА_1 оскаржує рішення лише в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо зміни черговості отримання права на спадкування, відповідно судом апеляційної інстанції рішення переглядається виключно у цій частині.
Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України):
- перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки;
- друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері;
- третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця;
- четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини;
- п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).
Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.
На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.
Разом з тим, відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
До такого висновку прийшов Верховний Суд, зокрема у справі № 127/9778/17 (постанова від 24 червня 2020 року).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у частині зміни черговості одержання права на спадкування, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела належними і допустимими доказами те, що ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво.
Колегія суддів вважає такий висновок суду обґрунтованим.
Безпорадний стан - стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами або може супроводжуватися патологічним процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).
Безпорадний стан можливо та необхідно доказувати відповідними доказами, у тому числі записами в медичних документах.
Так, позивачем надано відповідь на адвокатський запит про перебування ОСОБА_3 у КП «Полтавська бласнаклінічна інфекційна лікарня Плтавської обласної ради» у якій не вказано, що ОСОБА_3 внаслідок хвороби перебував у безпорадному стані чи потребував стороннього догляду (т.1 а.с. 21). Жодних висновків експертів щодо наявності у позивача безпорадного стану позивачем не надано, а суд самостійно не може визначити чи перебував померлий ОСОБА_3 у безпорадному стані внаслідок захворювань.
Крім того позивачем не доведено і іншу підставу для зміни черговості у спадкуванні - матеріальне забезпечення спадкодавця, оскільки надані ОСОБА_1 докази про працевлаштування та отримання стабільного доходу не свідчать про відсутність доходу у ОСОБА_5 та перебування останнього на утриманні позивача.
З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем не доведено наявність вказаних у статті 1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості одержання права на спадкування, зокрема, те що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 перебував у безпорадному стані через похили вік, тяжку хворобу, а вона, саме в зв`язку з його безпорадним станом, протягом тривалого часу опікувалась ним, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу.
Отже судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про зміну черговості отримання права на спадкування, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду та не є підставою для зміни чи скасування рішення суду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Момот Тараса Григоровича - залишити без задоволення.
Шишацького районного суду Полтавської області від 05 квітня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 05 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді:    А.І. Дорош

О.А.Лобов