П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/6142/23-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
26 листопада 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідача), в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості перерахованої пенсії в сумі 245326,71 грн та компенсації втрати частини доходів, згідно 31 статтею 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення ociб, звільнених з військової служби, та деяких інших ociб", Закону України від 19.10.2000 №2050-Ш "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ix виплати" та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термів ix виплат", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість перерахованої пенсії на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22-а, в сумі 24326,71 грн, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, згідно зi статтею 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення ociб, звільнених з військової служби, та деяких інших ocіб", Закону України №2050-ІІІ від 19.10.2000 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ix виплати" та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термів ix виплат", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, в тому числі, але не виключно, за період з 01.12.2019 по квітень 2023 року у сумі 369619,41 грн (245326,71 (сума боргу) + 124292,70 (інфляційне збільшення за період з 01.12.2019 року по квітень 2023 року) = 369 619,41 грн).
Чернівецький окружний адміністративний суд  рішенням від 29.07.2024 в задоволенні позову відмовив. судове рішення мотивоване тим, що враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не виплачено позивачеві заборгованість по пенсії згідно розрахунку суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 визначено суму заборгованості у розмірі 245326,71 грн, що і не заперечується самим представником позивача у позові, то правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії, відсутні.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» та «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 159, не ставлять у залежність виплату компенсації втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що із системи КП "Діловодство спеціалізованого суду" рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у проведенні ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" від 08.12.2021 за №33/46-1666/4248 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені у довідці (з урахуванням раніше виплачених сум пенсії). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" від 08.12.2021 за №33/46-1666/4248 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені у довідці та провести нарахування та виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат пенсії. Відмовлено у негайному виконанні рішення суду щодо здійснення виплати всієї суми заборгованості, недоплаченої частини розміру перерахованої та нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, однією сумою.
На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22-а ГУ ПФУ в Чернівецькій області зроблено розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, згідно якого за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 визначено суму заборгованості у розмірі 245326,71 грн (а.с. 14).
14.07.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати йому наявної заборгованість перерахованої пенсії на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22-а та компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії (а.с. 8).
Згідно листа від 27.07.2023 №4972-4905/М-17/8-2400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що суми пенсії, донараховані на виконання судового рішення, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Інформацію щодо наявності суми боргу за даним рішенням у Реєстрі судових рішень станом на 27.07.2023 зареєстровано за номером 575937.
Вказано, що відповідно до пункту 7 розділу II Порядку розроблення, затвердження д виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у виплаті заборгованості перерахованої пенсії та компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Кабінет Міністрів України з метою врегулювання питання погашення заборгованості, постановою від 03.09.2014 №440 затвердив Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною (далі - Порядок №440).
Відповідно до п. 20 Порядку №440, погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком № 845.
Згідно з п. 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Отже, виплата заборгованості по пенсіях здійснюється за рахунок спеціальних бюджетних призначень в порядку черговості, яка складається в залежності від дати надходження рішення до боржника. При цьому, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Відповідно до підпунктів 4, 5 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел.
Слід також враховувати, що в постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18 Верховний Суд зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю територіального управління Пенсійного фонду України, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.
Суд касаційної інстанції наголосив, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.
Суд враховує, що з метою забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, необхідно встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення.
У постанові Верховний Суд від 23.04.2020 справі №560/523/19 (адміністративне провадження № К/9901/7195/20) вирішив питання щодо застосування процесуальних засобів судового контролю. Верховний Суд прийшов до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, дотримуючись при цьому Порядку, передбаченого законом. При цьому Верховний Суд зазначив, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості перерахованої пенсії в сумі 245326,71 грн, колегія суддів враховує наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, заборгованість щодо виплати перерахованої пенсії в сумі 245326,71 грн, виникла на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22. Інформацію щодо наявності суми боргу за даним рішенням у Реєстрі судових рішень станом на 27.07.2023 зареєстровано за номером 575937. Наявність заборгованості по перерахованій пенсії в сумі 245326,71 грн й стало підставою для звернення позивачем до суду із цим позовом.
При цьому, відповідач не заперечує свого обов`язку щодо виплати суми заборгованості по пенсії, яка виникла після її перерахунку. Однак вказує, що виплата буде здійснена в порядку черговості за наявності відповідних бюджетних асигнувань. Таким чином, спірним питанням залишається виплата нарахованої суми в порядку черговості бюджетних асигнувань.
Згідно проведеного перерахунку пенсії позивача заборгованість з виплати перерахованої пенсії в розмірі 245326,71 включено в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Зважаючи на встановлені обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що невиплата нарахованих сум пенсії на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22, які включені відповідачем в Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, не може свідчити про наявність протиправних до позивача дій з боку відповідача.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості перерахованої пенсії в сумі 245326,71 грн та компенсації втрати частини доходів, згідно 31 статтею 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХП "Про пенсійне забезпечення ociб, звільнених з військової служби, та деяких інших ociб", Закону України від 19.10.2000 №2050-Ш "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ix виплати" та "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термів ix виплат", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, за період з 01.12.2019 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, колегія суддів зазначає наступне.
Так, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації втрати частини доходів є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
При цьому, слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 21.06.2018 (справа №523/1124/17), від 03.07.2018 (справа № 521/940/17) від 15.04.2019 (справа №727/7818/16-а), 14.04.2021 року (справа № 465/322/17).
Водночас, в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18) з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Тобто, згідно з положеннями статті 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Отже, Закон №2050-III фактично прив`язує виплату компенсації до виплати заборгованості, яка їй передує.
Крім того, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово надавав оцінку подібним правовідносинам. Зокрема у постановах від 20.10.2022 року у справі №140/862/19 Верховний Суд зазначив, що: "з системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу".
Отже, аналіз норм Закону №2050-III та Порядку №159 вказує на те, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:
1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;
2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);
3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);
4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;
5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.
Поряд з цим, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Тобто, за наявності визначених Законом №2050-III умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.
Таким чином можна дійти висновку, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.05.2022 у справі №600/65/22-а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зроблено розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, згідно якого за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 визначено суму заборгованості у розмірі 245326,71 грн.
Враховуючи вищезазначені норми права, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у зв`язку з відсутністю фактичної виплати пенсії не вдається за можливе встановити період прострочення та здійснити розрахунок компенсації втрати частини доходів відповідно до Порядку №159. Оскільки фактична виплата заборгованості по сумі доплати пенсії позивачу ще не здійснена, то у відповідача не виник обов`язок нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, позаяк згідно статті 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Тобто, право позивача на одержання грошової компенсації втрати частини доходів виникне у майбутньому, а саме в день виплати заборгованості з перерахованої пенсії, позовні вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасними і задоволенню не підлягають.
Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не виплачено позивачеві заборгованість по пенсії згідно розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, за період з 01.12.2019 по 30.06.2022 визначено суму заборгованості у розмірі 245326,71 грн, та не заперечується самим представником позивача у позові, тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав на відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.