Справа № 444/3193/24                        Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 33/811/1499/24                Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        28 жовтня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року,

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто із  ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Відповідно до постанови, неповнолітній ОСОБА_1 , 21.07.2024 року о 02 год. 37 хв. в с. Добросин по вул. Зелена, 54, Львівського району, Львівської області, керував транспортним засобом мотоциклом "Kayo k2", б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає ситуації, що склалася), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Наголошує, що в судовому засіданні він не заперечував факту вчинення ним вказаного правопорушення. Однак, суд не взяв до уваги того факту, що він є неповнолітньою особою, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було істотно порушено його право як неповнолітнього на захист, а саме: не були присутні його законні представники, не було реально забезпечено йому право на присутність адвоката, не роз`яснено права, копію протоколу йому не вручено. Судом необґрунтовано призначено стягнення у виді позбавлення права на керування транспортним засобом, оскільки я такого права він мав. Суд, призначаючи покарання у вигляді штрафу 34000 грн. не врахував, що він є неповнолітньою особою, студентом, доходів не маю, батьки мають не значні доходи і є багатодітними, сплата такого штрафу для нього і його сім`ї є завідомо непосильною.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності його законних представників (батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників), в протоколі не внесені докладні відомості про місце його навчання, не зазначено інформації, чи притягався він раніше до адміністративної відповідальності та відсутні відомості про його батьків чи законних представників, які відповідають за виховання неповнолітньої дитини. Окрім того, всупереч вимогам закону, до протоколу не долучено пояснення його батьків як неповнолітнього чи осіб, що їх заміняють, а тому вбачається, що адміністративний протокол був складений з порушенням ст. 256 КУпАП, а отже не може братись судом до уваги.
Вважає, що рапорт поліцейського, у разі його наявності, без інших доказів, які підтверджуються вину особи, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а відеозапис долучений до матеріалів справи, за відсутності належно складеного відповідно до Закону протоколу, не є достатнім для встановлення винуватості особи.
Крім того, письмова розписка від 21.07.2024 року відібрана у нього без участі його батьків чи інших законних представників, що в даному конкретному випадку є неприпустимим.
При цьому, просить врахувати, що відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а тому у інспектора поліції був достатній час для залучення при складанні протоколу батьків чи інших законних представників неповнолітнього , які передбачені ст. 270 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника – адвоката Качмар Я.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.07.2024 року; відеозаписами події на оптичних носіях інформації з якого вбачається, що водієм 21.07.2024 року о 02 год. 37 хв. в АДРЕСА_1 , т/з мотоцикл "Kayo k2", б/н, був саме ОСОБА_1 та який на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд в медзаклад з яких вбачається, що ОСОБА_1 від такого огляду відмовився; розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати т/з до повного витверезіння від 21.07.2024 р. та копією постанови суду від 05.02.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням норм чинного законодавства, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, наявні в матеріалах справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №823068 від 21.07.2024 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 та особи-порушника.
Апеляційний суд вважає, що працівниками поліції було дотримано вимоги закону під час складання процесуальних документів, крім того судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 в установленому законом порядку дії працівників поліції не оскаржував та протиправність дій працівників поліції не довів. Жодних заяв, клопотань або інших пояснень від ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, у тому числі таких, що пов`язані з порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, матеріали провадження не містять.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в додатках до протоколу серії ААД №823068 від 21.07.2024 наявна розписка де ОСОБА_1 вказав що зобов`язується не керувати мотоциклом до повного витверезіння. Тобто, повністю визнав факт своєї вини, про жодні порушення зі сторони працівників поліції в поясненнях до протоколу не зазначив, зі всім був згідний, тому доводи апелянта в частині неправомірних дій працівників поліції при складанні протоколу суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та до уваги не бере.
Відповідно до вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення громадянину ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Тому доводи апелянта в частині порушення права на захист ОСОБА_1 для суду є незрозумілими, оскільки працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки, жодних перешкод користуватись допомогою захисника з боку працівників поліції не було.
В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
На момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 досяг сімнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, зокрема керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування заходів впливу, визначених ст. 24-1 КУпАП.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.2 ст. 130 КУпАП
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ