ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8152/24 Справа № 932/2054/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов  І. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 19 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Шавкун Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шестірікова Вячеслава Васильовича
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Плахотін Максим Павлович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко Світлана Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Плахотня Надія Олексіївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2021 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначало, що 05 серпня 2020 року відповідно до результатів електронних торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення права вимоги. За умовами даного договору ТОВ «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», та договорами забезпечення, у тому числі за договором іпотеки, №8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра».
       30 вересня 2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, в тому числі за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», та за договором іпотеки, №8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра».
       Предметом договору іпотеки є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої зазначена ОСОБА_5 .
       Проте, з інформаційної довідки позивачу стало відомо, що вищевказана квартира була у протиправний спосіб виведена з іпотеки та неодноразово відчужена на користь інших осіб.         Так, згідно договору купівлі-продажу від 14 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотіним М.П., квартира перереєстрована без згоди іпотекодержателя на користь ОСОБА_4 , та зареєстровано за останньою право власності на цю квартиру.
       При цьому доказів погашення кредитної заборгованості ОСОБА_5 не надано, а ПАТ КБ «Надра» чи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ліквідатор або тимчасова адміністрація банку, не надавали згоду на відчуження предмету іпотеки на користь третіх осіб.
       В подальшому, 28 вересня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_3 
       14 травня 2019 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотня Н.О., право власності по 1/2 частині квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є кінцевими набувачами (власниками) спірної квартири на теперішній час.
       Позивач вважає, що спірне нерухоме майно вибуло з іпотеки у незаконний спосіб, оскільки на момент посвідчення договорів у державному реєстрі речових прав існувало обтяження квартири іпотекою, а іпотекодержатель не надавав згоду на припинення іпотеки, не знімав це обтяження. Між тим, у банку та правонаступників є безумовне право задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_5 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. Однак квартира була виведена з іпотеки і переоформлена на третіх осіб, що порушує права нового кредитора ТОВ «Брайт Інвестмент». Відтак, продаж квартири було здійснено виключно з метою унеможливлення звернення стягнення на це майно, тому всі наступні власники квартири не можуть вважатись належними і добросовісними, а договори купівлі-продажу є фраудаторними.
З урахуванням викладеного, просили:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Плахотіним М.П., зареєстрований за реєстровим №1191 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , індексний номер рішення:41074993 від 14 травня 2018 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:26126889 з припиненням права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101;
       - визнати недійсним договору купівлі-продажу від 28 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кононенко С.А., зареєстрований за реєстровим №1438, бланки ННК571431-571432 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:43256750 від 28 вересня 2018 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:28149621 з припиненням права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101;
       - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7 , зареєстрований за реєстровим №584, бланки ННЕ194070, НЕ194071 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_2 . ОСОБА_6 права спільної часткової власності на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:46849350 від 14 травня 2019 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:31534478 з припиненням права спільної часткової власності за ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101;
       - визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом МНО ОСОБА_7 , зареєстрований за реєстровим №584, бланки ННЕ194068, ННЕ194069 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права спільної часткової власності на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:46849350 від 14 травня 2019 року, скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:31534478 з припиненням право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року позов ТОВ «Брайт Інвестмент» задоволено.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Плахотіним М.П., зареєстрований за реєстровим №1191 та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , індексний номер рішення:41074993 від 14 травня 2018 року, скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:26126889 з припиненням права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Кононенко С.А., зареєстрований за реєстровим №1438, бланки ННК571431-571432 та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:43256750 від 28 вересня 2018 року, скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:28149621 з припиненням права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7 , зареєстрований за реєстровим №584, бланки ННЕ194070, НЕ194071 та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_2 .Кизи право спільної часткової власності на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:46849350 від 14 травня 2019 року, скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:31534478 з припиненням права спільної часткової власності за ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101.
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 14 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом МНО ОСОБА_7 , зареєстровано за реєстровим №584, бланки ННЕ194068, ННЕ194069 та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:46849350 від 14 травня 2019 року, скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності номер запису/довірчої власності:31534478 з припиненням права спільної часткової власності за ОСОБА_1 на частину квартири АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» судовий збір у розмірі 1816 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» судовий збір у розмірі 1816 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» судовий збір у розмірі 1816 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» судовий збір у розмірі 1816 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користьТОВ «Брайт Інвестмент» судовий збір у розмірі 1816 грн (а.с.125-128 Том IV).
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для задоволення позову, оскільки боржник ОСОБА_5 не виконала умов кредитного договору, має на теперішній час заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року, яка не погашена. З огляду на те, що основне зобов`язання не припинилось, іпотека зберігає свою чинність незалежно від факту зміни кредитора чи відсутності реєстрації іпотеки чи заборони відчуження нерухомого майна у державному реєстрі, як і не припиняє іпотеку й зміна власника квартири, тобто фактично зміна іпотекодавця. Суд врахував, що договір іпотеки №8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року недійсним не визнавався, не припинив свою дію, а тому також вважається чинним. Отже, при укладенні спірних правочинів іпотека залишалась чинною, і не була припинена, тому неодноразове відчуження предмету іпотеки, за наявності не виконаних кредитних зобов`язань, є незаконним. Суд зробив висновок, що ОСОБА_5 при укладенні договору купівлі-продажу від 14 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Плахотіним М.П., зареєстрованого за реєстровим №1191, діяла недобросовісно, на шкоду інтересам кредитора, не повідомила нотаріуса про наявність іпотеки спірного нерухомого майна, або ввела нотаріуса в оману. Нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу спірної квартири від 14 травня 2018 року, перевіривши Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, не побачив обтяжень, заборон щодо цього нерухомого майна, або свідомо не звернув уваги на такі обтяження, тому й посвідчив даний правочин та прийняв рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер РНОНМ 1551640912101, індексний номер рішення:41074993 від 14 травня 2018 року. Проте, ОСОБА_5 було прямо заборонено здійснювати відчуження предмету іпотеки, тому такі дії не можуть бути визнані судом правомірними. В силу положень статей 203,215 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири від 14 травня 2018 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Плахотіним М.П., зареєстрований за реєстровим №1191, є недійсним з моменту вчинення, тому і проведена державна реєстрація права власності за ОСОБА_4 є неправомірною та підлягає скасуванню у вигляді рішення державного реєстратора та записів про право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру. Оскільки ОСОБА_5 вчинила дії на шкоду кредиторам ТОВ «Дніпрофінансгруп», ТОВ «Брайт Інвестмент», який набув за договорами відступлення прав вимоги майнові права до ОСОБА_5 за кредитним договором та договором іпотеки, тому і всі наступні договори купівлі-продажу також є недійсними, враховуючи їх укладення особами, що не набули права власності на спірне іпотечне майно. Суд першої інстанції вважав можливим скасувати всі рішення державних реєстраторів про реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачами, вирішити питання про припинення речових прав. Даний спосіб захисту, обраний позивачем, суд вважав ефективним, оскільки у разі скасування всіх рішень державних реєстраторів, має поновитись запис про право власності на квартиру за ОСОБА_5 , яка є боржником у договірних відносинах, правонаступником яких є позивач.
Не погодившись з рішення суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 звернулися через свого представника - адвоката Шестірікова В.В з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ “Брайт Інвестмент” відмовити у повному обсязі (а.с.163-175 Том ІV).
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позову. Вказують, що ТОВ “Брайт Інвестмент” не набуло прав і обов`язків іпотекодержателя за договором іпотеки, укладений між ОСОБА_5 та ВАТ КБ “НАДРА”, а, відтак, і жодні його права оскаржуваними договорами купівлі-продажу не порушуються. Зазначене узгоджується, на думку скаржників, з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року у справі №204/6768/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області, ТОВ ФК “Дніпрофінансгруп”, ПАТ КБ “Надра”, третя особа ТОВ “Брайт Інвестмент” про визнання незаконним та скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування запису про іпотеку та запису про обтяження, стягнення моральної шкоди. Суд першої інстанції не врахував, що зазначеним вище рішенням суду від 18 січня 2023 року припинено заборону відчуження квартири АДРЕСА_3 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1551640912101, скасувавши внесення 03 грудня 2020 року змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за номерами запису (спеціальні розділи) 39515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року, проведену державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. за прийнятою нею 01 грудня 2020 року заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»; визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. від 03 грудня 2020 року з індексним номером 55497296 про проведення змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за обтяжувачем, ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» іпотеки квартири АДРЕСА_3 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1551640912101, за номерами записів (спеціальні розділи) 9515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року. Зазначене рішення суду в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Також суд першої інстанції не надав оцінки тому факту, що цим рішенням встановлено відсутність у ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” права, посвідченого нотаріусом договору про зміну іпотекодержателя в порядку цесії, адже наданий державному реєстратору Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. для проведення реєстрації змін у державному реєстрі 03 грудня 2020 року договір про відступлення прав вимоги у простій письмовій формі, з додатком до нього, де боржником зазначений ОСОБА_8 , а предметом іпотеки зазначене інше майно, не відповідає вимога Закону. Разом з тим, судовим рішення встановлена добросовісність Кузьміних, як набувачів спірної квартири, придбаної вільною від незареєстрованих на момент її набуття у травні 2019 року обтяжень інших осіб, адже, укладаючи ПАТ КБ “Надра” та ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” договір про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2019 року, у розділі додатку до договору зазначений опис застави, яка була первісно надана у забезпечення по кредиту, як беззаставний. Відтак, ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, яке набуло право вимоги за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_5 , який не був обтяжений заставою, не набуло право вимоги за договором іпотеки. За цих обставин ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 придбали спірну квартиру за оскаржуваним договором купівлі-продажу у законний спосіб та є добросовісними набувачами, що не було враховано судом першої інстанції. Також судом першої інстанції не було враховано і той факт, що ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року та від 23 січня 2023 року відмовлено ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп” у поновленні строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та у видачі дублікату виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_5 суми боргу, що виключає їх права, як стягувача за виконавчими листами у справі №205/3691/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 . Зазначене має безпосереднє відношення до даної справи, оскільки спростовує доводи позивача, викладені у позові, а, відповідно, втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальний дій до моменту укладання договору відступлення прав вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником. 
У вересні 2024 року ТОВ “Брайт Інвестмент”, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Окрему увагу звернув на те, що звернення з даним позовом є не захист прав іпотекодержателя, а є оскарженням правочину, зокрема, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вчиненого на шкоду кредитора, тобто, фраудаторного правочину. Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, чим і скористався позивач, та є ефективним способом захисту прав позивача. Також зазначає, що скаржниками жодним доказом не підтверджено добросовісність укладання договору купівлі-продажу, який оскаржує позивач та матеріали справи не містять таких спростувань тверджень відповідачів. Вважає, що відповідачам було достеменно відомо про наявність невиконаних кредитних зобов`язань та наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, де боржником є ОСОБА_5 . Крім того, ТОВ “Брайт Інвестмент” вважає, що в силу положень Закону України “Про іпотеку” іпотека не припинилась та всі інші власники іпотечного майна несуть тягар іпотекодавця щодо такого іпотечного майна. На момент укладання спірних договорів купівлі-продажу припинення іпотеки не відбулось, а виключення відомостей про право іпотеки з Державного реєстру на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Окрім цього, вказує, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року замінено стягувача ПАТ “КБ “Надра” на ТОВ “Брайт Інвестмент” у виконавчих листах у зазначеній скаржниками справі №205/3691/13-ц, а, відтак, до позивача перейшло право стягувача за виконавчими документами, а відмова у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів станом на тепер вирішується в судових процесах.
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались та відзивів на апеляційну скаргу не подавали, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1464-Н, за умовами якого ОСОБА_5 надано кредит у розмірі 73 320,98 доларів США для придбання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 65,8 кв.м., житловою 38,7 кв.м.
       Згідно умов кредитного договору, зокрема п.п. 1.4. договору, кредит надається строком до 10 жовтня 2022 року. Процентна ставка по кредиту 12,39 % щомісячно, що розраховується банком (п. 1.3.1).
       Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, в якості забезпечення виконання зобов`язань за цим договором щодо погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів, позичальник укладає з банком договір іпотеки на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
       23 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки №8/2007/840-К/-1464-Н/2, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу В.І. Куліш.
       Відповідно до умов договору іпотеки, зокрема п. 1.1. договору, іпотекодавець ( ОСОБА_5 ) з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору № 8/2007/840-К/1464-Н, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки.
       Згідно преамбули договору іпотеки, предметом іпотеки сторони визначили нерухоме майно: квартиру за номером АДРЕСА_3 .
       Судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу В.І. Куліш, у зв`язку із посвідченням договору іпотеки накладається заборона відчуження на квартиру, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
        ОСОБА_5 свої кредитні зобов`язання перед банком не виконала.
       Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 жовтня 2021 року, ОСОБА_5 станом на 01 січня 2014 року мала заборгованість за кредитним договором у розмірі 43177, 82 доларів США - основний борг; заборгованість за простроченим боргом - 28850, 48 доларів США. За період з 12 березня 2012 року по теперішній час за договором відсутні будь-які платежі.
       Як встановлено заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2013 року, відповідно до наданого розрахунку станом на 08 квітня 2013 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перед ПАТ “КБ “Надра” існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 1100934,08 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 72028,30 доларів США, що за курсом НБУ становить 575722,20 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 47697,44 доларів США, що за курсом НБУ становить 381245,64 грн, заборгованості по пені у розмірі 10679,44 доларів США, що за курсом НБУ становить 85360,76 грн, заборгованості по штрафам у розмірі 7332,10 доларів США, що за курсом НБУ становить 58605,48 грн.
       Вказаним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «КБ «Надра»» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року у розмірі 1100934,08 грн, що складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 575722,20 грн, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 381245,64 грн, заборгованості по пені у розмірі 85360,76 грн, заборгованості по штрафам у розмірі 58605,48 грн.
       Доказів виконання цього рішення суду не надано.
       05 серпня 2020 року відповідно до результатів електронних торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги.
       Згідно даного договору ТОВ «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, зокрема за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», та договорами забезпечення, у тому числі, за договором іпотеки №8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра».
       30 вересня 2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, за умовами якого позивач набув право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, в тому числі, за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», та за договором іпотеки, №8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра».
       Як встановлено з додатків до договорів про відступлення права вимоги, спочатку ТОВ «Дніпрофінансгруп», а потім ТОВ «Брайт Інвестмент» набули право вимоги до позичальника ОСОБА_5 за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н. Сума основного боргу складає 72028, 30 доларів США.
Дослідивши договори про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank та GL48N718070_blank_01, суд вважав, що до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло у повному обсязі право вимоги виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 8/2007/840-К/1464-Н від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», а, відтак, позивач став новим кредитором ОСОБА_5 ..
       Оскільки іпотека є похідною від основного зобов`язання, і покликана забезпечити його виконання, новий кредитор також набув статус іпотекодержателя, тобто має право задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Наприкінці 2020 року з інформаційної довідки позивач дізнався, що предмет іпотеки - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово відчужена на користь третіх осіб.
       Так, згідно договору купівлі - продажу від 14 травня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотіним М.П., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , право власності на квартиру було перереєстровано на нового власника ОСОБА_4 
28 вересня 2018 року згідно договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А., право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_3 
       14 травня 2019 року згідно договорів купівлі - продажу, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотня Н.О., право власності на спірну квартиру по 1/2 частини квартири, перейшло до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .Кизи, які і є зареєстрованими власниками станом на теперішній час.
       Спір виник з приводу того, що новий кредитор, отримавши усі права вимоги до позичальника за кредитним договором та договором іпотеки, виявив, що предмет іпотеки було у незаконний спосіб відчужено позичальником на користь третіх осіб, при цьому боржник не отримував дозвіл на продаж квартири та діяв недобросовісно.
Задовольняючи позов, з`ясовуючи характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, суд виходив із того, що, боржник ОСОБА_5 не виконала умов кредитного договору, має на теперішній час заборгованість за кредитним договором. З огляду на те, що основне зобов`язання не припинилось, іпотека зберігає свою чинність незалежно від факту зміни кредитора чи відсутності реєстрації іпотеки чи заборони відчуження нерухомого майна. Не припиняє іпотеку й зміна власника квартири, тобто, фактично зміна іпотекодавця. Отже, при укладенні спірних правочинів іпотека залишалась чинною і не була припинена, тому неодноразове відчуження предмету іпотеки, за наявності не виконаних кредитних зобов`язань, є незаконним. Суд вважав доведеним, що договір купівлі-продажу, укладений 14 травня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 носить характер фраудаторності з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 на звернення стягнення на іпотечну квартиру банком в рахунок погашення кредитного боргу. Всі інші договори купівлі-продажу, також є недійсними, адже продавцями в них є особи, які не мали право власності на іпотечну квартиру та не мали права продавця. Саме з цих підстав і державна реєстрація прав власності вчинена з порушенням вимог законодавства, що є підставою для скасування рішень державних реєстраторів та відповідних записів про право власності.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитися колегія суддів, з огляду на наступне. 
Так, у даній справі позивачем не було надано, та в матеріалах справи відсутні будь-які нотаріально посвідчені договори відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ВАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_5 . 
       Суд першої інстанції, не повно дослідивши матеріали справи та не повно з`ясувавши фактичні обставини справи, проігнорував той факт, що в додатку № 1 до договору № GL-48718070_blank про відступлення прав вимоги, що був укладений 05 серпня 2019 року між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», у розділі короткий опис застави, яка була первісно надана у забезпечення по кредиту вказано – «Беззаставний». Отже, права вимоги, що випливали з кредитного договору, передавалися від банку до його правонаступників за договором відступлення вимоги вже як вимоги за беззаставним кредитом. 
       В подальшому, в додатку № 1 до наступного договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року укладеного вже між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та позивачем, також у розділі «вид застави (іпотека, авто, беззаставні, інше) - вказано - «беззаставний». 
       Однак суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки тому факту, що навіть наданими позивачем не завіреними нотаріально договорами про відступлення права вимоги не передбачалося передання прав вимоги за іпотечним договором, а висновки суду в цій частині суперечать матеріалам справи. 
       Таким чином, доводи скаржників щодо порушення судом норм матеріального права колегія суддів приймає до уваги, оскільки у розумінні положень ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», в будь-якому випадку вказані договори про відступлення права вимоги в частині відступлення права вимоги саме за договором іпотеки № 8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ Комерційним банком «НАДРА» та ОСОБА_5 , є нікчемними, оскільки не є посвідчені нотаріально, відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. 
       З урахуванням викладених підстав є хибним висновок суду першої інстанції, покладений в основу судового рішення, що позивач набув статусу іпотекодержателя спірного об`єкту нерухомості і має право задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, як і хибно не врахував положення ст. 3 ЗУ “Про іпотеку”, у розумінні якої взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають саме з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. 
       У зв`язку з чим, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення позову про визнання недійсними чотирьох спірних договорів купівлі-продажу спірної нерухомості, вважаючи, що вказані договори, нібито, були укладені без згоди іпотекодержателя за договором іпотеки №8/2007/840-К/-1464-Н/2 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між ВАТ «Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_5 оскільки позивач не є іпотекодержателем спірного об`єкту нерухомості, а тому і не має права вимоги до відповідачів.
       Колегія суддів приймає доводи скаржників в цій частині та зазначає, що такі висновки суду першої інстанції спростовуються рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року, яке набрало законної сили та в апеляційному порядку оскаржено не було (а.с.134-138 Том ІІІ).
Так, суд першої інстанції, досліджуючи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 лютого 2021 року №245913291 (а.с.30 Том І), встановив наявність запису №39515474 про обтяження квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору іпотеки № 2715 від 23 жовтня 2007 року. 
       Однак, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року встановлено, що підставою для внесення таких змін до державної реєстрації обтяження стало клопотання від 01 грудня 2020 року ТОВ ФК “Дніпрофінансгруп» (правопопередника позивача), та договір про відступлення права вимоги від 05 серпня 2020 року № GL48N718070- blank, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ ФК “Дніпрофінансгруп”. 
       При цьому особою, на користь якої було встановлено обтяження згідно з даним записом, у зазначеній довідці вказано не банк ПАТ «КБ «Надра», який мав безпосередні договірні відносини 23 жовтня 2007 року з позичальником ОСОБА_5 , а вже ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», яке таких договірних відносин не мало та тільки у 2020 році отримало права вимоги, тобто, після укладення з банком договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070-blank від 05 серпня 2020 року. 
       Колегією суддів встановлено, що аналогічні відомості містяться і в довідці на а.с.181,182 Том І. Такі внесення змін проведені 01 грудня 2020 року державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О., а зареєстровані в Державному реєстрі лише 03 грудня 2020 року, чому надано правову оцінку у рішенні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року.
       Також з цієї довідки вбачається, що за відповідними записами №31534476 і №31534478 про право власності Кузьміних відсутні відомостей про державну реєстрацію іпотек і обтяжень. 
       Колегія суддів також враховує, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року вирішено припинити заборону відчуження спірної квартири АДРЕСА_3 зі скасуванням внесених 03 грудня 2020 року змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за номерами запису (спеціальні розділи) 39515340 та 39515474 від 23 жовтня 2007 року. Разом з тим, визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Строєнко Л.О. від 03 грудня 2020 року про проведення змін до державної реєстрації іпотеки та обтяження за обтяжувачем ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», іпотеки спірної нерухомості. 
       Цим судовим рішення встановлено, що наданий ТОВ ФК “Дніпрофінансгруп” державному реєстратору додаток до договору про відступлення прав вимоги відноситься як до іншого боржника саме за кредитним договором, так і до іншого заставного майна, відмінного від зазначеного у поданому клопотанні директором товариства, чого державний реєстратор не перевірив, як і не зажадав від заявника самого іпотечного договору, посвідченого нотаріально, який укладений саме з ОСОБА_5 , як боржником у договірних правовідносинах, а не ОСОБА_8 , прізвище та майно якого зазначено у додатку до договору про відступлення прав вимоги, враховуючи, що у клопотанні директора твариства від 01 грудня 2020 року йшлося саме про ОСОБА_5 , з підстав чого державний реєстратор, в силу положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повинен відмовити у державній реєстрації прав. З огляду на викладене, належить дійти висновку про відсутність обтяжень іпотекою спірної квартири щонайменше з 14 травня 2018 року, тобто до набуття відповідачем ТОВ ФК «Дніпрофінансгуп» права вимоги за кредитним договором, а тим більше і до набуття позивачами права власності на квартиру, що відповідачем ТОВ ФК Дніпрофінансгруп по суду не спростовано. 
       На основі встановлених вище обставин, які знайшли своє безсумнівне пряме підтвердження у відкритих відомостях державних реєстрів прав, тісно пов`язаних з фактичними даними приєднаних до справи копій договорів і невід`ємних від них додатків, суд дійшов стійкого внутрішнього переконання у добросовісності набувачів спірної квартири позивачів Кузьміних, придбаної вільною від незареєстрованих на момент її набуття у травні 2019 року обтяжень інших осіб, враховуючи висновки §38 постанови Великої Палати Верховного Суду №12-127гс19, викладених у подібній справі № 922/3537/17.
       Дані обставини істотно впливають на розгляд даної справи, та, в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, є преюдиційними обставинами, які додатково не доводяться в цій справі.
       Зазначеним вище спростовуються висновки суду першої інстанції у даній справі щодо наявності у позивача права вимоги до відповідачів, адже такого права, за зазначеним судовим рішенням, не виникло і у ТОВ ФК “Дніпрофінансгруп”, чого не міг набути позивач за договором відступлення права вимоги, як і встановлено добросовісність набуття прав власності скаржників,  зокрема, на спірну квартиру. Також добросовісність скаржників у набуті прав власності на спірну квартиру підтверджено і наданими письмовими доказами приватних нотаріусів, що посвідчували всі оспорювані договори купівлі-продажу, починаючи від 14 травня 2018 року і до 14 травня 2019 року, що надавалися як представником відповідачів Кузьміних, так і на виконання ухвали суду від 03 лютого 2022 року про витребування доказів, які перевірили відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року (в редакції, чинній на момент нотаріального посвідчення оспорюваних позивачем договорів) (а.с. 113, 155, 156, 181,182 Том І). 
       Разом з цим, судом першої інстанції не було досліджено і таких письмових доказів, як ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року та від 23 січня 2023 року (а.с.212-215 Том ІІІ).
       Колегія суддів приймає до уваги такі доводи скаржників, які наголошують на тому, що фактично до позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» не перейшли права стягувача за виконавчими листами у справі №205/3691/13-ц, в якій було задоволено позов стягувача ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5 . 
       Так, колегією суддів встановлено, що ухвалами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2021 року та від 23 січня 2023 року, залишеними без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, відмовлено у задоволенні заяв ТОВ «Брайт Інвестмент» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачі дублікатів виконавчих листів (а.с. 228-230 Том І), у зв`язку із спливом строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, відсутністю підстав для його поновлення, а, відтак, і відсутністю правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листів.
       Колегія суддів критично ставиться до тверджень ТОВ “Брайт Інвест”, викладних у відзиві на апеляційну скаргу, з приводу задоволення Ленінським районним судом м. Дніпропетровська вимоги щодо заміни стягувача у виконавчих листах та оскарження зазначених вище ухвал суду станом на теперішній час, оскільки ані заміна сторони у виконавчому провадженні без поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та без видачі дублікатів виконавчих листів, ані оскарження ухвал суду станом на момент розгляду цієї справи, не має жодного значення та не є істотними обставинами, які б вплинули на вирішення цього спору.
       Доводи скаржників є слушними, які наголошують на тому, що суд першої інстанції мав врахувати, що на дату укладення договорів про відступлення прав вимоги між ПАТ «КБ “Надра» та ТОВ «ФК “Дніпрофінансгруп» від 05 серпня 2020 року № GL48N718070, а також i в подальшому між ТОВ «ФК “Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2022 року, строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання сплинув, що свідчить про втрату первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги та означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником. Автоматичного ж поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги у повному обсязі не відбувається.
        Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
       Статтею 41 Конституції України та частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Крім цього, колегія суддів вважає за доцільне надати правову оцінку і контраргументам ТОВ “Брайт Інвестмент”, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, щодо звернення до суду з даним позовом не як іпотекодержатель, а за наявністю недійсності правочину, як фраудаторного, укладеного 14 травня 2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а, відтак, і наступних договорів купівлі-продажу, направлених на уникнення ОСОБА_5 відповідальності з погашення кредитного боргу перед позивачем, який є правонаступником ТОВ “Дніпрофінансгруп”, а, той, в свою чергу, ПАТ КБ “Надра”.
       Так, встановивши обставини у даній справі, які фактично відбувались між сторонами щонайменше з 14 травня 2018 року, які також встановлені рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року, не вбачається порушених прав позивача, який не набув прав вимоги до відповідачів, зокрема, за іпотечним договором, який укладався у жовтні 2007 року між ОСОБА_5 та ВАТ КБ “Надра”, як і не набув такого права правопопередник позивача ТОВ “ФК “Дніпрофінансгруп”, а набуття позивачем прав вимоги до боржника ОСОБА_5 саме за кредитним договором та оскарження договорів купівлі-продажу, які позивач вважає фраудаторними, ніяк не стосується майнових прав позивача та спірної квартири, яка була іпотечною з 2007 року. На момент відчуження ОСОБА_5 14 травня 2018 року на користь ОСОБА_4 спірна квартира була без будь-яких обтяжень та не була іпотечним майном, тим більше правочини, укладені в подальшому з іншими відповідачами, також є правомірними та спірна квартира таких обтяжень не мала, що виключає твердження позивача щодо порушених його права з боку відповідачів, а, відтак, і задоволення позовних вимог.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
       Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові. Такі висновки також закріплені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 372/721/19.
Отже, підсумовуючи наведені фактичні обставини, колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції не повно дослідив і оцінив обставини справи та не вірно визначив характер спірних правовідносин, як і не з`ясував, чи порушені права позивача у даній справі, що призвело до не вірного застосування норм матеріального права, які ці правовідносини регулюють, дійшовши помилкового висновку про задоволення позовних вимог повністю, що свідчить про порушення норм як матеріального, так і процесуального права, наслідком чого є застосування ст. 376 ЦПК України і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову позивача.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Наведені обставини дають суду підставу, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, переглянути стягнутий рішенням суду першої інстанції судовий збір з відповідачів та з урахуванням результату розгляду апеляційної скарги та відмови у задоволенні позову ТОВ “Брайт Інвестмент” віднести такий судовий збір на рахунок позивача.
       Разом з цим належить стягнути з ТОВ “Брайт Інвестмент” на користь скаржників судовий збір за подання апеляційної скарги у загальному розмірі 13620 грн., тобто по 6810 грн. на користь кожного апелянта.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Шестірікова Вячеслава Васильовича - задовольнити.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13620,00 грн., а саме по 6810,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна