Справа № 756/7465/24                                                        Головуючий в суді І інстанції - Диба О.В.
Провадження № 33/824/5379/2024                                     Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
26 листопада 2024 року                                                                                                         м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Свінціцька О.П., перевіривши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лісовської О.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року, -
в с т а н о в и л а:
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.  
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисником Лісовською О.В. подано апеляційну скаргу, в якій остання просила постанову Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала з огляду на наступні обставини. 
Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, постановою судді Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2024 року захиснику Лісовській О.В. поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року та за наслідками розгляду її апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову суду - без змін з обґрунтуванням підстав прийнятого рішення.
Разом з цим, 06 листопада 2024 року в провадження судді Київського апеляційного суду Свінціцької О.П. надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської О.В., яка є аналогічною за змістом з апеляційною скаргою, що вже була предметом розгляду Київського апеляційного суду, за наслідками якого винесено судове рішення. 
Більше того, як вбачається з апеляційної скарги та матеріалів справи, апеляційна скарга була направлена на адресу Оболонського районного суду м. Києва засобами поштового зв`язку 02.09.2024 року, однак через незалежні від сторони захисту причини своєчасно, в межах строку на апеляційне оскарження, до місцевого суду не надійшла, у зв`язку з чим захисник вимушений був звертатися з апеляційною скаргою повторно, що і стало причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді. 
У п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Разом з цим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Також ЄСПЛ у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Устименко проти України») наголошує на тому, що право на справедливий судовий розгляд повинно тлумачитися з урахуванням принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.
Так, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, будь-який перегляд цього рішення або повторний розгляд питання, яке було розглянуто, законом не допускається.
Враховуючи, що доводам апеляційної скарги захисниці вже надана оцінка апеляційним судом, який за наслідками її розгляду постановив судове рішення, яке набрало законної сили, то з урахуванням принципу правової визначеності та остаточності судового рішення, підстав для повторного розгляду апеляційної скарги не вбачається, а тому вона підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лісовської О.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 серпня 2024 року повернути особі, яка її подала.
Постанова оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                                 О.П. Свінціцька