ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5873/24
Провадження № 33/4820/673/24

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Клюцука В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Клюцука В.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024,
в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у  вчиненні адміністративного  правопорушення,  передбаченого ч. 5  ст. 126  Кодексу України  про адміністративні  правопорушення та  накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 6 років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду,  ОСОБА_1 20.02.2024 о 18:24, в м. Хмельницькому, по вул. Панаса Мирного, 5, повторно, протягом року, керував транспортним засобом марки «JEEP CHEROKEE 2.7 CRD», номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування даним транспортним засобом. Відповідно до постанови від 11.02.2024 серія ДП18 № 673144 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник Клюцук В.П., в інтересах ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу на те, що оскаржувану постанову суду ОСОБА_1 не отримував, про дату та час розгляду справи не повідомлявся, копію постанови отримав лише 01.10.2024 після того, як було заблоковано рахунки ДВС. Переконує, що працівниками поліції ОСОБА_1 , не було, належним чином, роз`яснено зміст ст. 268 КУпАП щодо можливості, останнього, скористатися юридичною допомогою адвоката та відповідно не вжито жодних заходів та дій для надання можливості ОСОБА_1 реалізувати своє право на отримання кваліфікованої допомоги. Акцентує увагу на тому, що матеріали справи не містять, передбачених законом підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також те, що поліцією приймалося будь яке рішення щодо порушення ПДР України, останнім. Крім того вказує, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 не було, належним чином, повідомлено про розгляд справи. Місцевий суд не врахував, що ОСОБА_1 не отримував водійське посвідчення (взагалі його не мав), однак застосував стосовно нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 років. Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та приймає безпосередню участь в зоні проведення бойових дій на лінії зіткнення і є учасником бойових дій.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_1 – адвоката Клюцука В.П., на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги і клопотання, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.
Відтак, з урахуванням того, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції участі не приймав, даних щодо дати отримання ним судового рішення матеріали справи не містять, зі змістом оскаржуваної постанови суду ознайомився поза межами строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до приписів ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції, при її розгляді, дотримався зазначених вимог закону та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Не зважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним цього правопорушення підтверджується наступними доказами, а саме даними:
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 705085 від 20.02.2024;
-відеозаписом, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення; 
-копії постанови від 11.02.2024 серія ДП18 №673144; 
-довідки, згідно з якою ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 126, 130 КУпАП.
Заперечуючи проти оскаржуваної постанови, апелянт вказував на те, що ОСОБА_1 протиправно було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, так  як він ніколи не мав водійських прав, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
З вищевказаною позицією сторони захисту апеляційний суд погодитися не може.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. 
За таких умов суб`єктом такого правопорушення є особа, яка на час здійснення керування транспортним засобом вже не має або ніколи не мала права на таке керування, що в повній мірі відповідає особі ОСОБА_1 .
Пункт 2.1 «а» ПДР  України передбачає обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно з положеннями частини 5 ст. 126 КУпАП, яка є спеціальною нормою, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною другою-четвертою цієї статті, у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
При цьому санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює обов`язкове додаткове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 5 до 7 років.
Зважаючи на вищевикладене, особа, яка не має права на керування транспортними засобами, однак повторно протягом року вчинила правопорушення у вигляді такого керування, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і до такої особи в обов`язковому порядку застосовується накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
З матеріалів справи вбачається, що постановою поліцейського патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області серії ДП 18 №673144 від 11.02.2024, ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн., за керування транспортним засобом, без права керування таким транспортним засобом (а.с. 4).
З висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 слідує, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами. 
За таких обставин, вчинення ОСОБА_1 20.02.2024 року повторного керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, судом правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП та підставно накладено стягнення, передбачене санкцією частини цієї статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Аргументи апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст. 286 КУпАП відхиляються, так як із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 , під підпис, було ознайомлено з місцем та часом розгляду справи у Хмельницькому міськрайонному суді, зокрема, на 10 год 06.03.2024. Однак, будучи своєчасно сповіщеним про місце та час розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Частина 2 ст. 268 КУпАП містить вичерпний перелік статтей, а саме ч. 1 ст. 44, ст.ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, ч. 3 ст. 178, ст.ст. 185, 185-1, ст.ст. 185-7, 187  КУпАП, під час розгляду яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
За викладених обставин, суддя обґрунтовано розглянув справу без участі ОСОБА_1 , за наявними в матеріалах справи доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2  ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 126 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Що стосується правомірності причин зупинки транспортного засобу, то вказана обставина не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення і немає правового значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність доводів, якими сторона захисту обґрунтовує свою апеляційну скаргу, вимогам закону, відтак порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права апеляційний суд не вбачає.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить грошову суму 40800 гривень, яке є безальтернативним, з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, є правомірним вчиненому і відповідає особі правопорушника, підстав його уважати занадто суворим, на що посилається сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
З огляду на вищезазначене, оскаржувана постанова стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни, суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику Клюцуку В.П. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Клюцука В.П. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша