ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" жовтня 2024 р.                                Справа № 910/20152/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар                      Місюк О.П.
за участю
представників:           позивача - Шубенок О.М.;
                                   відповідача - Тацишина О.П.
розглянувши апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 (повне рішення складене 16.07.2024)
у справі №910/20152/23 (суддя - Котков О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна»
до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» звернулося з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення №60/69-рк від 06.07.2023 у справі №259/60/38-рп/к.23.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комітету прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, оскільки відповідачем не доведено факт отримання позивачем вимоги №60-02/547 від 03.02.2023, як підставу для накладення на нього штрафу, у зв`язку з неподанням інформації у визначений у вимозі строк.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 відкрито провадження у справі №910/20152/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 (повне рішення складене 16.07.2024) у справі №910/20152/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено приписи процесуального права.
Відповідач посилається на те, що судом першої інстанції порушено приписи процесуального права в частині забезпечення права сторони на подання доказів, а саме ст. ст. 42, 46, 76, 77, 181, 182 та 194 ГПК України, та, як наслідок, безпідставно залишено без розгляду подані відповідачем додаткові пояснення з долученими до них доказами, а також відмовлено у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.
Також скаржник стверджує, що місцевим господарським судом не було враховано об`єктивно існуючої обставини пропуску позивачем присічного строку на оскарження рішення №60/69-рк від 06.07.2023.
Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, а саме:
- копію вимоги №60-02/547 від 03.02.2023;
- копію реєстру рекомендованих відправлень від 09.02.2023, засвідчену печаткою відділення АТ «Укрпошта» та чеку від 09.02.2023 ПН 21560042665;
- копію листа АТ «Укрпошта» №103.003.-1902-23 від 15.03.2023;
- копію довіреності відповідача від 06.01.2021 на уповноваження Василенко Є.В., яка діє до 01.12.2023;
- копію аркушу книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень (Ф. 8) про вручення рекомендованого листа №0303515383053 уповноваженому на одержання пошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» 02.03.2023;
- копію листа відділення №60-02/2948 від 06.07.2023;
- копію рекомендованого відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 0303515118937 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 7).
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2024 апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №910/20152/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Алданова С.О., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження, зупинено дію рішення, відкрито апеляційне провадження у справі №910/20152/23, призначено її до розгляду на 01.10.2024, а також встановлено позивачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень або пояснень на клопотання відповідача про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи.
28.08.2024 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Також відповідач заперечує щодо клопотання відповідача про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи і просить відмовити у його задоволенні.
11.09.2024 до суду від Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
23.09.2024 від позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив.
Цього ж дня від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів.
Ухвалою від 24.09.2024 судом задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.
У призначене засідання суду 01.10.2024 з`явилися представники сторін.
Судом поставлено на обговорення клопотання Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про поновлення строку на подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, викладене в апеляційній скарзі. Представник відповідача підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, натомість представник позивача заперечив щодо задоволення клопотання.
Апеляційний суд, проаналізувавши приписи процесуального закону, протокольною ухвалою залишив без розгляду клопотання відповідача з огляду на приписи ст. ст. 80, 207 та 269 ГПК України, оскільки таке клопотання не було заявлене з поважних причин у підготовчому провадженні в суді першої інстанції.
Після розгляду вказаного клопотання представник відповідача заявив усне клопотання про витребування доказів, які він просив долучити до матеріалів справи, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна».
З аналогічних підстав судом вказане клопотання залишено без розгляду.
Окрім цього суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» про залишення без розгляду відповіді на відзив, оскільки подання вказаного процесуального документу є правом сторони та, фактично, містить заперечення щодо доводів позивача, викладених у відзиві, які можуть бути заявлені як усно, так і в письмовому вигляді.
Після розгляду клопотань учасників справи судом розпочато розгляд апеляційної скарги по суті та заслухано пояснення представників сторін.
За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 22.10.2024 з метою додаткового з`ясування обставин справи.
У призначене засідання суду 22.10.2024 з`явилися представники сторін та надали додаткові пояснення.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин даної справи убачається, що 06.07.2023 адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №259/60/38-рп/к.23 ухвалено рішення №60/69-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».
У п. 1 резолютивної частини рішення визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Північному міжобласному територіального відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60-02/547 від 03.02.2023 у встановлений ним строк.
За порушення, зазначене у п. 1 резолютивної частини рішення, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» накладено штраф у розмірі 43000,00 грн.
Оспорюване рішення мотивоване тим, що:
- відділенням здійснювався розгляд заяви представника ОК «КМ Сонячна долина» №29/06 від 29.06.2022 щодо можливого порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Долина» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» законодавства про захист економічної конкуренції;
- у ході розгляду заяви голова відділення направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» вимогу про надання інформації №60-02/547 від 03.02.2023 (штрихкодовий ідентифікатор 0303515383053);
- станом на дату прийняття рішення товариство не надало до відділення запитувану інформацію та копії документів;
- неподання інформації на вимогу ускладнює виконання завдань, покладених на відділення Законом України «Про Антимонопольний комітет України»;
- за результатами розгляду справи №259/60/38-рп/к.23 дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» кваліфіковано як порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» - неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.
Позивач, не погоджуючись з висновками відділення, вважає, що наявні підстави, передбачені ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», для визнання недійсним та скасування рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/69-рк від 06.07.2023 у справі №259/60/38-рп/к.23, оскільки відповідачем не доведено факт отримання позивачем вимоги №60-02/547 від 03.02.2023, як підставу для накладення на нього штрафу, у зв`язку з неподанням інформації у визначений у вимозі строк.
Відповідач проти доводів позивача та задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.
При цьому, відповідач на спростування позиції позивача подав до суду письмові пояснення на позовну заяву з відповідними доказами, які по суті та змісту є відзивом, однак суд першої інстанції протокольною ухвалою від 18.04.2024 залишив вказані пояснення без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.
Місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, вказав, що надані позивачем докази свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» не було у належний спосіб отримано письмову вимогу голови Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60-02/547 від 03.02.2023. Відповідачем, у свою чергу, вказані обставини не спростовано у встановлений процесуальним законом спосіб. Оскільки позивачем доведено обставину неотримання письмової вимоги про надання інформації у належний спосіб, притягнення позивача до відповідальності у зв`язку з неподанням інформації є безпідставним. Як наслідок, при прийнятті адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення №60/69-р/к від 06.07.2023 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №259/60/38-рп/к.23 не було повно з`ясовано та доведено обставини, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають таким обставинам.
З наведеними твердженнями Господарського суду міста Києва погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
Статтею 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
За приписами ст. 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.
Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова Антимонопольного комітету України має статус державного уповноваженого, передбачений цим законом.
Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.
Виходячи зі змісту ст. ст. 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб`єктами господарювання та інших документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов`язковими для виконання у визначені ними строки.
В силу приписів ст. ст. 3, 6, 7, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» комітет у межах наданих йому повноважень має право витребувати необхідну для розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції іншими суб`єктами господарювання, а суб`єкт господарювання, у свою чергу, зобов`язаний надати достовірну та повну інформацію у встановлений строк (наведений висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.03.2023 у справі №910/1546/22 та 09.05.2023 у справі №910/2852/22).
Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи комітету повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольного комітету України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом. Закон України «Про Антимонопольний комітет України» та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги уповноваженої особи комітету щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на комітет (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №904/332/19, 24.10.2019 у справі №904/781/19 та 19.12.2019 у справі №910/12403/18).
Ненадання інформації чи подання інформації в неповному обсязі у встановлені комітетом строки, відповідно до визначеного ним змісту, обсягу та характеру (виходячи з її необхідності для виконання завдань органу) є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.01.2024 у справі №910/1750/23.
Відповідно до вимог Законів України «Про Антимонопольний комітет України» та «Про захист економічної конкуренції» кваліфікація дій суб`єктів господарювання як порушення законодавства про захист економічної конкуренції є виключною компетенцією органів Антимонопольного комітету України.
Передумовою виконання вимоги комітету з надання інформації в силу ст. 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є отримання такої вимоги суб`єктом господарювання, у якого запитується необхідна комітету інформація.
Судом першої інстанції встановлено, що 18.10.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» звернувся до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з адвокатським запитом №12/87 від 18.10.2023, у якому просив надати:
- рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/37-р/к від 20.04.2023 у справі №226/60/2-рп/к.23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу»;
- вимогу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до товариства про надання інформації, за наслідками якої було прийняте рішення №60/37-р/к.
Підставою для звернення з адвокатським запитом стало отримання у вересні 2023 року заступником директора товариства листа Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60-02/3545 від 17.08.2023 з повідомленням про необхідність сплатити штраф та пеню згідно рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/37-р/к від 20.04.2023 у справі №226/60/2-рп/к.23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу». За інформацією, викладеною у листі, рішення №60/37-р/к було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» за адресою: Кловський узвіз, 7, м. Київ, 01021, та отримано уповноваженою особою 16.05.2023, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0303515090013. У зв`язку з несплатою штрафу у двомісячний строк відділенням була нарахована пеня в сумі 23715,00 грн.
У відповіді на адвокатський запит Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України листом № 60-02/4439 від 20.10.2023 повідомило представника позивача, що за результатом розгляду справи №226/60/2-рп/к.23 рішенням №60-02/37-р/к від 20.04.2023 було кваліфіковано дії іншого суб`єкта господарювання - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Долина» як порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». При цьому, лист відділення №60-02/3545 від 17.08.2023 було помилкового направлено на адресу позивача. Рішення №60/37-р/к та, відповідно, розрахунок пені не стосується Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна».
Крім того, листом №60-02/4439 від 20.10.2023 відділення повідомило, що відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» були прийняті інші рішення №60/50-р/к від 28.12.2022 у справі №222/60/73-рп/к.22, №60/38-р/к від 20.04.2023 у справі №225/60/1-рп/к.23 та №60/69-р/к від 06.07.2023 у справі №259/60/38-рп/к.23.
Разом з цим, як стверджує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» не отримувало від Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ні вимог про надання інформації, ні повідомлень про розгляд адміністративною колегією відділення справи, ні рішень відносно позивача, що позбавило останнього можливості надати відповідь на вимогу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та прийняти участь у розгляді справи.
Суд зазначає, що відповідно до вимог законодавства доказом надіслання органом антимонопольного комітету України письмової вимоги та її отримання підприємством є наявність доказів її отримання від підприємства зв`язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009.
Поряд з цим, як вірно зазначено місцевим господарським судом, надані позивачем докази свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» не було у належний спосіб отримано письмову вимогу голови Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60-02/547 від 03.02.2023. Наведені обставини відповідачем у встановлений процесуальним законом спосіб спростовано.
У поданій апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом першої інстанції порушено приписи процесуального права в частині забезпечення права сторони на подання доказів, а саме ст. ст. 42, 46, 76, 77, 181, 182 та 194 ГПК України, та, як наслідок, безпідставно залишено без розгляду подані відповідачем додаткові пояснення з долученими до них доказами, а також відмовлено у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.
З цього приводу апеляційний суд звертає увагу на наступне.
15.01.2024 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у даній справі та призначив підготовче засідання. Крім того, п. 4 резолютивної частини ухвали відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов з урахуванням вимог, передбачених ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство. Пунктом 8 резолютивної частини ухвали відповідача попереджено, що у разі ненадання відзиву на позов справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Окрім цього, п. 9 резолютивної частини ухвали сторони були повідомлені, що додаткові письмові докази, висновки експертів, клопотання, заяви, пояснення можуть бути подані до суду у строк до закінчення підготовчого провадження.
Вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача 17.01.2024. Таким чином, останнім днем п`ятнадцятиденного строку подання відзиву відповідачем було 01.02.2024. Однак, у встановлений процесуальний строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
06.02.2024 судом першої інстанції закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.2024. І лише 14.03.2024 відповідач подав додаткові пояснення, які за своїм змістом та суттю, фактично, є відзивом на позов, до яких додав докази на підтвердження своєї позиції та спростування аргументів позивача.
При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що клопотання про поновлення строку на подання відзиву та поновлення строку на подання доказів відповідачем заявлено не було.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Частинами 4 та 5 ст. 80 ГПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Відповідач не повідомив письмово суд про те, що докази не може бути подано у встановлений законом строк з об`єктивних причин та не виконав інші вимоги ст. 80 ГПК України і не клопотав про встановлення додаткового строку для подання доказів. Відповідно, суд додатковий строк для подання вказаних доказів відповідачу не встановлював.
Крім того, ч. 8 ст. 80 ГПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.
Відповідач, подаючи додаткові пояснення з доказами, жодним чином не обґрунтував неможливість подання доказів у визначений процесуальним законом строк з причин, що не залежали від нього.
Частиною 2 ст. 118 ГПК України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Отже, колегія суддів констатує, що відповідач не подав у встановлений судом строк заяву по суті справи - відзив на позов, порушив строк подання доказів, не повідомив суд про неможливість їх подання та не просив про встановлення додаткового строку для подання доказів, а також не обґрунтував неможливість подання доказів у вказаний строк, з причин, що не залежали від нього, порушив строки подання пояснень встановлені судом.
В подальшому, 28.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та встановлення додаткового строку для долучення доказів до матеріалів справи. Проте, у задоволенні клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження судом було відмовлено з підстав його необґрунтованості в аспекті ст. ст. 6 та 42 ГПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Вказане клопотання відповідача було обґрунтовано тим, що про поданий позов відділенню стало відомо через систему «Електронний суд» з особистого кабінету 29.12.2023. В паперовому вигляді позовна заява до відділення не надходила. Аналогічно ухвали Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 та 06.02.2024 до відділення в паперовому вигляді не надходили. Про призначення та розгляд справи відділення дізналося безпосередньо перед судовим засіданням по суті - 21.03.2023. Окрім того, протягом січня та лютого 2024 року були неодноразові технічні збої в роботі системи «Електронний суд». Одночасно, відповідно до службових записок від 17.01.2024 з 11.01.2024 в роботі мережі відділення відбувалися постійні збої, пов`язані з роботою мережевого комутатора. Насамкінець, відділенням було в тому числі сплутано справи з огляду на кількість справ з однаковим суб`єктним складом, провадження у яких було відкрито Господарським судом міста Києва.
Таким чином, відповідач стверджував, що строк на подання відзиву був пропущений з об`єктивних причин, тобто відділенню взагалі не було відомо про призначення розгляду справи.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
Таким чином, законом не передбачений обов`язок учасника справи надсилати документи у паперовій формі особі, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет.
Частиною 7 ст. 6 ГПК України встановлено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Тобто, у суду також був відсутній обов`язок щодо надсилання копій ухвал відповідачу у паперовому вигляді.
Щодо інших обставин, вказаних відповідачем у клопотанні, слід зазначити, що такі обставини не є об`єктивними, а натомість відносяться виключно до внутрішньої організації роботи відділення. В цьому контексті суд зауважує на тому, що відповідачем пропущено строк на подання відзиву на позов з відповідними доказами фактично на півтора місяці. Тому, жодні збої у роботі системи «Електронний суд», вихід з ладу мережевого обладнання та інші обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску встановленого процесуального строку.
Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.
Процесуальним законом встановлено відповідні процесуальні строки на вчинення учасниками справи певних процесуальних дій, зокрема, на подання заяв по суті спору, подання заяв та клопотань, подання доказів.
При розгляді справи в порядку загального позовного провадження докази, заяви та клопотання подаються сторонами та вирішуються судом на стадії підготовчого провадження, у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до ст. ст. 113 та 118 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.
Як наслідок, висновки суду першої інстанції з приводу залишення без розгляду письмових пояснень відповідача та відмови у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження є обґрунтованими і такими, що здійснені з дотримання приписів процесуального закону.
Отже, відповідні доводи апеляційної скарги відповідача колегією суддів відхиляються.
Оскільки позивачем доведено обставину неотримання письмової вимоги голови Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60-02/547 від 03.02.2023 у належний спосіб, притягнення позивача до відповідальності у порядку п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у зв`язку з неподанням інформації на вимогу територіального відділення Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки є безпідставним.
Як наслідок, судом першої інстанції встановлено, що при прийнятті адміністративною колегією Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення №60/69-р/к від 06.07.2023 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №259/60/38-рп/к.23 не було повно з`ясовано та доведено обставини, які мають значення для справ, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають таким обставинам.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» про визнання недійсним та скасування рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/69-рк від 06.07.2023 у справі №259/60/38-рп/к.23.
Щодо доводів скаржника про порушення позивачем присічного строку на оскарження рішення, то матеріалами справи підтверджуються, що оспорюване рішення відділення вручено позивачеві лише 30.10.2023 разом з відповіддю на адвокатський запит №60-02/4439 від 20.10.2023. Натомість, з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Сонячна» звернулося 29.12.2023.
Отже, позивачем дотримано двохмісячний строк на оскарження рішення відділення.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі №910/20152/23 ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі №910/20152/23 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі №910/20152/23.
4. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складений 05.11.2024.

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                С.І. Буравльов