Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/463/24                 Головуючий у суді І інстанції: Плохотніченко Л.І.
Категорія: ст.130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                 Бондарчук Р.А., 
з участю:
особи, яка притягається до відповідальності –                                  ОСОБА_1 
представника особи, яка притягається до відповідальності – адвоката Любович О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Любович О.Ю.,яка діє в інтересах  ОСОБА_1   на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , розлучена, військовослужбовець ЗСУ,
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2024 року ОСОБА_1  визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
З
гідно постанови суду водій ОСОБА_1 07 січня 2024 року о 21 год. 54 хв. в м. Кропивницький по вул. Чорнобаївка, 48 Б, керувала транспортним засобом «VOLKSWAGEN COLF», номерний знак НОМЕР_2  з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). 
Зі згоди водія проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER Alcotest 6810» за результатом тестування якого проба позитивна – 1,70 ‰, з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 не погодилася. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовилася, у зв`язку з чим поліцейським у відношенні ОСОБА_1 07.01.2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії № ААД №697942 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом водій був відсторонений.

В апеляційній скарзі адвокат Любович О.Ю.,яка діє в інтересах  ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі, за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на відеофайлах містяться ознаки монтажу. 
Працівники поліції не повідомили причину зупинку транспортного засобу, а також склали протокол без присутності свідків.
Крім того, працівником поліції не роз`яснено права  ОСОБА_1 .
Також адвокат Любович О.Ю.,яка діє в інтересах  ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказане клопотання мотивує тим, що строк на апеляційне оскарження порушений з поважних причин, а саме необхідністю отримання повного тексту судового рішення. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції – скасувати, з таких підстав.

Враховуючи те, що в матеріалах справи наявні відомості про отримання копії судового рішення 22.07.2024, вважаю за необхідне задовольнити клопотання захисника та поновити строк на апеляційне оскарження. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, вина  ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №697942 від 07.01.2024, яким підтверджується, що саме 07 січня 2024 року о 21 год. 54 хв. в м. Кропивницький по вул. Чорнобаївка, 48 Б, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину  ОСОБА_1 ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом Alcotest 6810 «DRAGER», який підтверджує тестування ОСОБА_1 , проведеного о 22 год. 10 хв. 07.01.2024 з результатом – 1,70 ‰ (а.с.3);
- результатом тесту Alcotest 6810 «DRAGER» проведеного за згодою водія ОСОБА_1 з результатом - 1,70 ‰ (а.с.4);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижоють увагу та швидкість реакції (а.с.6);
- копією водійського посвідчення ОСОБА_2 (а.п.7);
- відеозаписами події на яких зафіксовано рух «VOLKSWAGEN COLF» державний номерний знак НОМЕР_2 . Після зупинки працівники поліції встановили особу водія ОСОБА_1 . В ході спілкування з працівниками поліції у 
 ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння. На запитання паріцівників поліції чи згодна ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, остання відповіла, що так. На 7 хвилині 23 секунді відеозапису ОСОБА_1 зазначає працівникам поліції «я винна, я розумію, що не можна цього робити, але випила я не дуже багато… ». Також на відеозаписи міститься продутя ОСОБА_1 алкотестеру, з результатом - 1,70 ‰. Після продуття алкотестеру ОСОБА_1 не погодилась з результатом, сіла в транспортний засіб та попросила працівників поліції, що їй необхідно зателефонувати своєму чоловікові. На відеозаписі на 22 хвилині 51 секунда зафіксовано, що після розмови по телефону ОСОБА_1 на запитання працівників « ОСОБА_3 , я Вас правильно зрозумів, що ви відмовились від проходження огляду в медичному закладі », ОСОБА_1 відповіла, що «Так». 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях  ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
А тому, факт порушення п. 2.5 ПДР - є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та наступає незалежно від того чи особа перебували в стані сп`яніння чи ні, оскільки законодавцем чітко передбачено імперативний обов`язок водія проходження відповідного огляду. 
На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 пройшла огляд на місці зупинки транспоорного засобу: результатом - 1,70 ‰, з результатом ОСОБА_1 не погодилась, а також на 22 хвилині 51 секунда зафіксовано, що після розмови по телефону ОСОБА_1 на запитання працівників « ОСОБА_3 , я Вас правильно зрозумів, що ви відмовились від проходження огляду в медичному закладі », ОСОБА_1 відповіла, що «Так». 
Тобто, ОСОБА_1 чітко усвідомлювала наслідки відмови, у тому числі і складання протоколу про адміністративне правопорушення та наслідки притягнення до адміністративної відповідальності. 
А тому, вказані дії  ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. 

Також, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Враховуючи те, що на відеозаписі повно та чітко зафіксовано порядок огляду ОСОБА_1 апеляційний суд не має сумнівів стосовно обставин правопорушення викладених у протоколі.

Що стосується доводів захисту про те, що відеозапис містить ознаки мантажу необхідно зазначити наступне. 

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Наявний у справі диски відеозапису є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.
Необхідно зазначити про те, що  ОСОБА_1 не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі. 
А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Доводи сторони захисту про не правильне визначення працівниками поліції ознаки алкогольного спяінння, судом не може бути враховано оскільки на 7 хвилині 23 секунді відеозапису ОСОБА_1 зазначає працівникам поліції «я винна, я розумію, що не можна цього робити, але випила я не дуже багато… », тобто фактично ОСОБА_1 не заперечує керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. 

Доводи про те, що ОСОБА_1 про порушення порядку огляду, а саме те, що ОСОБА_1 просила пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозаписом наявним в матеріалах справи, відповідно до якого на відеозаписі на 22 хвилині 51 секунда зафіксовано, що після розмови по телефону ОСОБА_1 на запитання працівників « ОСОБА_3 , я Вас правильно зрозумів, що ви відмовились від проходження огляду в медичному закладі », ОСОБА_1 відповіла, що «Так». 

Доводи про те, що працівники поліції під час продуття алкоготестеру не робили контрольну перевірку, не розпакували новий мундштук є такими, що не знайшли своє підтвердження та спростовуються відеозапис в матеріалах справи. 

       Судом не можуть бути враховані доводи захисника про те, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, оскільки як вбачається з відеозапису причиною зупинки була – погано підствітлений номерний знак. 

       Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже,  ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 чітко усвідомлював про складання відносно неї протоколу та про наслідки у разі притягнення його до адміністративної відповідальності. 

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях 
 ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В: 

Клопотання адвоката Любович О.Ю.,яка діє в інтересах  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, - задовольнити. 
Поновити адвокату Любович О.Ю.,яка діє в інтересах  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу адвоката Любович О.Ю.,яка діє в інтересах  ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду                  Р.А. Бондарчук