УХВАЛА

22 жовтня 2024 року 
м. Київ

справа №160/2424/24
адміністративне провадження № К/990/40063/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ПРЕЗУМПЦІЯ ЗАХИСТУ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року повернуто особі, яка її подала, оскільки суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
28 травня 2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на зазначене рішення суду першої інстанції повторно подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом направлення до суду належним чином оформленого документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. 
Вищевказану ухвалу скаржник отримав 31 травня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету скаржника у підсистемі "Електронний суд".
5 червня 2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на виконання вимог вищевказаної ухвали, направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, яке вмотивоване відсутністю коштів та фінансування витрат на оплату судового збору за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі» та введенням воєнного стану в Україні. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у задоволенні клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, що її подала.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області втретє подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року, 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством. 
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «без руху» від 8 липня 2024 року доставлено до електронного кабінету Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 9 липня 2024 року о 18:35.
На виконання вимог наведеної ухвали, відповідачем до суду було подано заяву про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яка обґрунтована посиланням на введення воєнного стану в Україні та відсутністю на рахунках грошових коштів, необхідних для такої сплати.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у задоволенні заяви контролюючого органу про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто скаржнику. 
14 серпня 2024 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вчетверте подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15  квітня 2024 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року апеляційна скарга залишена без руху, скаржнику надано десятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали, шляхом направлення до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, надання відповідних доказів та сплати судового збору.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «без руху» від 19 серпня 2024 року доставлений до електронного кабінету Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 20 серпня 2024 року о 18:13.
28 серпня 2024 року відповідач звернувся із клопотанням про продовження строку на усунення недоліків скарги, яке обґрунтоване неналежним бюджетним фінансуванням.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року скаржнику відмовлено у задоволені клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року і продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у цій справі. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що на момент подачі повторної апеляційної скарги оскаржуване рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим заявник апеляційної скарги має навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).
Більше того, як станом на час первинного звернення до суду з апеляційною скаргою, так станом момент винесення оскаржуваної ухвали відповідачем не був сплачений судовий збір. Вказане свідчить про те, що відповідач звертаючись повторно з апеляційною скаргою не усунув недоліки, які слугували поверненню апеляційної скарги вперше. Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними. Посилання відповідача на введення на території України воєнного стану як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження суд не прийняв, адже заявником не наведено, які саме конкретні обставини воєнного стану унеможливили вчасне подання апеляційної скарги в цій справі. Інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження відповідачем не зазначено.
18 жовтня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2024  року, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду по суті.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно частини другої статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.
За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).
Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.
Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.
У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19, висловлено правову позицію, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Крім того, відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.
Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ПРЕЗУМПЦІЯ ЗАХИСТУ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали суду надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач                                                                                 Н.Є. Блажівська
Судді                                                                                                     О.В. Білоус
                                                                                                    І.Л. Желтобрюх