Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/447/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М. 
Категорія - 124  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Любович Лариси Василівни, яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2024, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
ВСТАНОВИВ:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. Також стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.
Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 2 червня 2024 року о 12:46 годині керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , в Кіровоградській області, Кропивницькому районі на ґрунтовій дорозі між с. Маловодяне та с. Широкою Балкою, 3,5 км від с. Маловодяне, на перехресті ґрунтових доріг, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з лівого боку. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 10.5, 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Любович Л.В., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить дослідити схему місця ДТП, скасувати постанову суду, провадження по справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно схеми місця зіткнення неможливо визначити справжнє розташування автомобілів на дорозі, а судом в свою чергу неуважно вивчена вказана схема та як наслідок прийнято рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні даної події. 
Також вважає, що при прийнятті вказаного рішення, суд узяв на себе функцію експерта трасолога, безпідставно всупереч процесуальному законодавству, надаючи перевагу показам потерпілого.
Вважає, докази щодо даної справи недостатніми, оскільки не встановлено та не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАп.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його представника - адвоката Любович Л.І., ОСОБА_2 та його представника - адвоката Дряпачка С.І., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за таких обставин. 

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №544308 від 01.07.2024, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями потерпілого у справі, свідків, особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора поліції Сторожука та відеозапис з місця події.
Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 10.5, 12.1 ПДР України.

Апеляційний суд не погоджується з відповідними висновками та вважає, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано та досліджено всі обставини справи, що в свою чергу призвело до передчасного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 544308 від 01 липня 2024 року, вбачається, що 2 червня 2024 року о 12:46 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , в Кіровоградській області, Кропивницькому районі на ґрунтовій дорозі між с. Маловодяне та с. Широкою Балкою, 3,5 км від с. Маловодяне, на перехресті ґрунтових доріг, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з лівого боку. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пунктів 10.5, 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст.124 КУпАП відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з пунктами 10.5, 12.1 ПДР, поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
У судовому засіданні , як в суді першої інстанції так і апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, суду пояснив, що подія відбувалась 2 червня 2024 року о 12:45 годині. Він керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Маловодяне на ґрунтовій дорозі. Під час виконання повороту ліворуч йому назустріч виїхав автомобіль «Skoda Fabia», внаслідок чого його транспортний засіб відкинуло на обочину. Керував транспортним засобом ближче до правого краю проїзної частини, оскільки уступав місце для транспортного засобу з метою розминутись. Удар відбувся в передню частину водійської сторони його транспортного засобу. Вийшовши з транспортного засобу побачив потерпілого, який повідомив, що викликає поліцію. В іншого присутнього на місці події чоловіка запитав про його стан здоров`я. Тоді думав, що з поліцією на місце події приїдуть працівники територіального центру комплектування, а тому залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Зі схемою дорожньо-транспортної пригоди не погоджується. 
Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що він рухався польовою дорогою ближче до правого краю проїзної частини, наскільки це було можливо, оскільки гілки від дерев виступали на дорогу та не давали можливості триматись максимально близько до обочини. На Т-подібному перехресті йому необхідно було їхати прямо. За декілька метрів до перехрестя він зупинив транспортний засіб, з метою переконатися чи праворуч немає перешкоди, в цей момент в його транспортному засобі спрацювала подушка безпеки, а тому від її удару він втратив свідомість. У момент дорожньо-транспортної пригоди в транспортному засобів перебував із пасажиром. Удар в його транспортний засіб відбувся в праву частину. Після зіткнення транспортні засоби змінили їх розташування до дорожньо-транспортної пригоди. Після приїзду працівників поліції він показав їм приблизне місце зіткнення. 

Свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснив, що подія відбувалась 2 червня 2024 року. Тоді їхали разом з ОСОБА_2 польовою дорогою з риболовлі та відчув удар. Удар був у праву сторону транспортного засобу в якому перебував пасажиром. Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди рухався справа, а саме із-за кущів, що розташовувались праворуч, а тому його не бачив. Після дорожньо-транспортної пригоди на місце події приїхали якійсь люди та із транспортного засобу іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди забрали акумулятор, речі. Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди зник з місця події приблизно через десять хвилин. На місці події працівники поліції робили заміри, знімали відео. Після дорожньо-транспортної пригоди якийсь період перебував без свідомості. На його переконання швидкість транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була високою, він тоді гальмував. Місце удару було перед перехрестям. На схемі дорожньо-транспортної пригоди місце зіткнення відображено правильно. Зіткнення відбулось на смузі руху автомобіля «Skoda Fabia».

Враховуючи зазначене в матеріалах справи наявні невідповідності пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 та схеми місця дорожньо - транспортної пригоди.
Як зазначив ОСОБА_2 місцем зіткнення було вказано ним приблизно, яке на його думку є правильним, що працівниками поліції і було зафіксовано на схемі місця дорожньо - транспортної пригоди.
Однак з даними доводами неможливо погодитись, оскільки відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015, визначено, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 
- сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;
- інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту.
Як вбачається зі схеми місця дорожньо - транспортної пригоди наявної в матеріалах справи вищезазначених об`єктів не зафіксовано, хоча як вказували учасники дорожньо - транспортної пригоди дана дорога являється польовою та по ній рухається дуже мало автомобілів.
Проте жодних сліди та предметів, що стосуються пригоди на схемі не відображено, а тому встановити дійсне місце зіткнення транспортних засобів неможливо.
Враховуючи зазначене, визначення працівниками поліції місця дорожньо - транспортної пригоди лише зі слів ОСОБА_2 є грубим порушенням вимог вищезазначеної інструкції, оскільки жодної слідові характеристики на місці дорожньо - транспортної пригоди не зафіксовано та як наслідок неможливо визначити його фактичне місце.
Крім того, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_2 , який зазначав, що він зупинив автомобіль за три - чотири метри до перехрестя і в цей момент відбулось зіткнення. Оскільки, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , в переднє праве крило, передній бампер з правого боку, передню праву фару, а в даній ситуації пошкодження були б наявні пошкодження лівої передньої частину автомобіля, тому що з правого боку від автомобіля Шкода під керуванням ОСОБА_2 знаходилась посадка із дерев про що зазначав останній.
Разом з тим, з матеріалів справи неможливо встановити, який саме був радіус повороту транспортного засобі під керуванням ОСОБА_1 , оскільки відповідно до схеми місці дорожньо - транспортної пригоди дана слідова характеристика не відображена, а тому стверджувати, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 здійснював поворот з виїздом на смугу зустрічного транспорту неможливо, оскільки відсутні будь - які докази, які б на це вказували.
На думку апеляційного суду, твердження суду першої інстанції з приводу того, що розташування транспортних засобів після дорожньо - транспортної пригоди, вказують на винність саме ОСОБА_1 , є передчасним та хибним, оскільки з оглянутих матеріалів справи, а саме схеми місці дорожньо - транспортної пригоди та відеозапису, неможливо встановити без проведення судово - трасологічної експертизи, а тому вказаним твердженням суд вийшов за межі своїх повноважень.
Апеляційний суд також зазначає, що жодних клопотань, як під час розгляду в суді першої так і апеляційної інстанції сторонами по справі заявлено не було, що на думку суду свідчить про небажання учасників вказаної події встановити дійсний розвиток подій, який відбувся за вказаних обставин.

Оскільки вказані докази, як кожен окремо так і у своїй сукупності не підтверджують обставин викладених у протоколах про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , про порушення останнім вимог п.п. 10.5, 12.1 ПДР України, тому твердження суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 є безпідставними та невідповідають матеріалам справи. 

Інші допустимі докази стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, враховуючи суперечливий характер інформації, яка міститься в матеріалах справи, з метою дотримання принципів та основних засад національного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд зазначає, що вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановити події, що сприяли ДТП неможливо, схема ДТП є не інформативною, не містить належних відомостей за аналізом яких неможливо визначити ким саме з учасників дорожнього руху було порушено ПДР. На теперішній час не можливо встановити ким саме було допущено порушення ПДР, а наявних доказів недостатньо. За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі в наведеній частині - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до хибного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, щодо притягнення до адміністративної відповідальності, що з огляду на положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією.
Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Любович Лариси Василівни - задовольнити.
Постанову Долинського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2024, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького 
апеляційного суду В.В. Кабанова