справа № 753/11255/24                                      головуючий у суді І інстанції Комаревцева Л.М.
провадження № 22-ц/824/15012/2024              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
02 грудня 2024 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
      Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                                 
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №764595 від 06 травня 2023 року в розмірі 48 734,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір про надання кредиту. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, передбачених умовами кредитного договору. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №764595 від 06.05.2023 в розмірі 7000,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача відсотків через порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» посилається на аналогічні обставини викладені в позовній заяві.
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , вказує, що позивачем не додано до позовної заяви доказів виконання ТОВ «Селфі-Кредит» вимог ЗУ «Про споживче кредитування» щодо ознайомлення відповідача з умовами кредитування. Позивачем не доведено, що вона надала ТОВ «Селфі-Кредит» підтвердження про ознайомлення з інформацією щодо умов кредитування станом на 06 травня 2023 року. Позовні вимоги щодо стягнення відсотків за кредитом задоволенню не підлягають, оскільки, встановлена договором № 764595 відсоткова ставка суперечить вимогам ч. 5 п. ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» відповідно до якого максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Також позивачем не надано будь-яких доказів того, що сума кредиту була зарахована на її поточний рахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором №764595 від 06 травня 2023 року в розмірі 7000,00 грн., тобто тіла кредиту, сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Судом встановлено, що відповідно до Договору № 764595 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», укладеного між ТОВ «Селфі Кредит»,   з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони 06 травня 2023 року було укладено договір про надання споживчого кредиту, розмір кредиту 7 000,00 грн. строком на 360 днів, з періодичністю сплати платежів кожні 30 днів ( а.с. 66-86).
Відповідно до п.2.1. Договору № 764595, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 ( а.с. 70).
Згідно  Договору факторингу №01022024 від 01 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит», з однієї сторони та ТОВ ФК «Кредит-Капітал», з другої сторони, на умовах, встановлених Договором та відповідно до глави 73 ЦК України фактор набув права вимоги від клієнта та сплатив клієнту фінансування в сумі, що дорівнює ціні Договору в порядку та в строки, встановлені договором, а клієнт відступив (передав) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ( а.с. 109-117).
Згідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №01022024 від 01 лютого 2024 року, ОСОБА_1 , за кредитним договором №764595 станом на 01 лютого 2024 року не виконала зобов`язання щодо повернення кредиту ТОВ «Селфі Кредит» ( а.с. 118).
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №764595 від 06 травня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01 лютого 2024 року, прострочена заборгованість відповідача складає    7 000,00 грн., яка позичальником не повернуто, нараховано відсотки в розмірі 41 734,00 грн.
29 травня 2024 року ТОВ ФК «Кредит-Капітал» надіслано досудову вимогу ОСОБА_1 та надано реквізити для погашення боргу ( а.с. 123).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що з розрахунку відсотків за користування кредитними коштами за період з червня 2023 року по січень 2024 року включно, що складає 246 календарних днів,  вбачається, що розмір відсотків за користування кредитними коштами не може перевищувати 17 220,00 грн., але позивач просить стягнути відсотки в розмірі 41 734,00 грн., включивши в розрахунок 09 червня 2023 року 4 753,00 грн. та безпідставно застосовуючи в рядку 10 розрахунку відсоткові ставки, відмінні від рядка 4, що не відповідає ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» та порушує права позичальника. 
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 06 травня 2023 року ТОВ «Селфі Кредит» та  ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту, розмір кредиту 7 000 грн. строком на 360 днів, з періодичністю сплати платежів кожні 30 днів.
Вказаний кредитний договір укладений шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства екранними підписом, в Особистому кабінеті Споживача для ознайомлення та підписання. Електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої шляхом Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Споживача, що створений шляхом використання Споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні Товариства для кожного разу використання та направляється Споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.
Відповідно до умов п. 9.8 Підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: - перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Селфі Кредит» що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Підписавши кредитний договорів, відповідач погодилась з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «Селфі Кредит».
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно приписів абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до п.1.5.1 Договору про надання споживчого кредиту по продукту № 764595, встановлено денну процентну ставку в розмірі 2,2 % в межах строку кредиту.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 06 травня 2023 року по 01 лютого 2024 року - відсотки нараховувались за процентною ставкою 2,0%, що станом на 01 лютого 2024 року становить 41 734,00 грн. 
Таким чином, позивачем обґрунтовано нараховано відсотки в погодженому сторонами  розмірі, який  також не виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування.
Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 41 734 грн. є законними та обґрунтованими та підлягають до задоволення, на що обґрунтовано посилається апелянт в своїй апеляцій скарзі.
Доводи відповідача, викладені   у відзиві на апеляційну скаргу  в частині, що позивачем не надано будь-яких доказів, що сума кредиту була зарахована на її поточний рахунок, апеляційний суд не може взяти до уваги, з огляду  на наступне.
Як було зазначено вище судове рішення в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 7000,00 грн. останньою не оскаржується. Відповідач, погодившись з судовим рішенням в цій частині, та висловлюючи прохання у відзиві про залишення рішення без змін фактично погодилась з  доводами позивача про отримання  нею кредиту.
При цьому відповідач не звернула уваги, що не може позивачу бути відмовлено у стягненні з відповідача відсотків за користування кредитом з підстав не отримання боржником тіла кредиту, за умови, що таке тіло стягнуто з останньої судовим рішенням, яке ніким не оскаржується.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, неодноразово заявляючи про відсутність  доказів перерахування їй коштів у відповідності до умов договору, жодного разу не вказала, що  кредитних коштів  не отримувала.
З огляду на викладене вказані доводи відповідача є безпідставними.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, як позивач так і відповідач мають право і зобов`язані довести обставини, на які вони посилаються  як на підставу своїх вимог  та заперечень. При цьому обставини визнані сторона не потребують доведення.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в укладеному правочині погоджених сторонами умов щодо нарахування та сплати відсотків за кредитом, у зв`язку з чим апеляційну скаргу позивача належить задовольнити, а рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у цій частині скасувати і ухвалити нове рішення.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі позовної заяви ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2 442,40 грн. При подачі апеляційної скарги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2 906,88 грн., оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача у розмірі 5 349,28 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року в частині відмови у позові та судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення і цій частині.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, ідентифікаційний код 35234236 заборгованість за відсотками у розмірі 41 734 (сорок одна тисяча сімсот тридцять чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, ідентифікаційний код 35234236 судовий збір у розмірі 5 349 (п`ять тисяч триста сорок дев`ять) гривень 28 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                    Фінагеєв В.О.
                                                                                   
   Кашперська Т.Ц.
      
             Яворський М.А.