УХВАЛА 
 
13 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 706/828/21
 
провадження № 61-14612ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу Черкаської обласної прокуратури на рішення Христинівського районного суду міста Черкаси від 12 липня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Черкаської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.
 
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 12 липня 
2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 
у відшкодування моральної шкоди 288 000 грн.
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року апеляційні скарги позивача та прокурора задоволено частково. 
Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 липня 
2024 року змінено в частині визначення розміру коштів, що мають бути стягнуті з держави на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, визначивши його в сумі 697 067 грн.
У решті рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12 липня 
2024 року залишено без змін.
 
У листопада 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Черкаської обласної прокуратури на рішення Христинівського районного суду міста Черкаси від 12 липня 
2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.
 
Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Відповідно до даних, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень у цивільній справі № 706/828/21, інформація щодо прийняття Христинівським районним судом міста Черкаси рішення від 12 липня 2024 року у справі відсутня.
 
Отже, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які він просить скасувати. 
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Черкаської обласної прокуратури на рішення Христинівського районного суду міста Черкаси від 12 липня 2024 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 08 жовтня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                      Р. А. Лідовець