УХВАЛА

25 листопада 2024 року 
м. Київ
справа № 320/9556/24
адміністративне провадження № К/990/42170/24 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства культури та стратегічних комунікацій на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №320/9556/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Нью-Трейдінг Львів» до Міністерства культури та стратегічних комунікацій, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Нью-Трейдінг Львів" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства культури та стратегічних комунікацій, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 22.01.2024 № 35 «Про затвердження науково-проектної документації», яким затверджено науково-проектну документацію «Історико-архітектурний опорний план м. Львова (історико-архітектурний опорний план м. Львова з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів)», що визначає межі і режими використання території історичного ареалу та зон охорони пам`яток м. Львова, розроблену підприємством об`єднання громадян «Інститут культурної спадщини» Всеукраїнської Ради з охорони культурної спадщини України, та Додатки до нього. 
Київський окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 28.02.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання; ухвалою від 03.06.2024 закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті, а ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 18.06.2024 задоволив клопотання представника позивача стосовно подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згодом, Київський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 15.07.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024, задовольнив позов.
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 04.11.2024 надійшла касаційна скарга Міністерства культури та стратегічних комунікацій (зареєстрована 04.11.2024 о 17:09 год. за номером провадження К/990/42161/24), у якій скаржник просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2024, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Також 04.11.2024 через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний Суд» до суду касаційної інстанції від Міністерства культури та стратегічних комунікацій надійшла касаційна скарга ідентичного змісту, яка зареєстрована 04.11.2024 о 17:23 год. за номером провадження К/990/42170/24.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Частиною 6 статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Застосовуючи аналогію процесу та ураховуючи те, що у провадженні суду є касаційна скарга (№К/990/42161/24) аналогічного змісту на ці ж самі судові рішення та у цій же справі, за якою не постановлено ухвалу про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №320/9556/24 (адміністративне провадження №К/990/42170/24), слід повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України.
Керуючись статтями 162, 332 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Міністерства культури та стратегічних комунікацій на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 у справі №320/9556/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Нью-Трейдінг Львів» до Міністерства культури та стратегічних комунікацій, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	В.М. Шарапа