КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №752/13123/24	Головуючий у І інстанції: Бойко О.В.	
Провадження №33/824/4872/2024	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
25жовтня2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б. на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 05вересня2024 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 05вересня2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 та його захисник Конюшко Д.Бподали апеляційні скарги, в яких просять оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційних вимог посилаються на те, що судом не з`ясовано усіх обставин вчиненого правопорушення, не надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи та вказують на недоведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.16.11 Правил дорожнього руху. 
Зазначають, що суд не взяв до уваги висновок судового експерта №45 від 03.07.2024 року, яким встановлено, що даній дорожній обстановці, з урахуванням проведеного дослідження, при встановлених відповідно до відеозапису параметрах швидкості зближення транспортних засобів, в діяхводія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п.16.11 ПДР України. За доводами апелянтів, саме водій «BMW М340I»д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не обрав безпечної швидкості руху та за наявності видимої перешкоди, якою для нього став автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , не вжив заходів до зменшення швидкості руху автомобіля аж до його повної зупинки, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Зазначене підтверджується відсутністю гальмівного шляху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .
За наслідками апеляційного розгляду просять оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б., якіпідтрималиподані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , які заперечували проти доводів апелянтів та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись закономта правосвідомістю.                                                                           
Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07червня2024 року о 09 год. 13 хв., керуючи автомобілем «ToyotaRav 4» д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві на перехресті вулиць Ковпака та Велика Васильківська, допустив порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі транспортному засобу «BMW М340I» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень. 
Суд першої інстанції, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів та є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП.      
 За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 862519 від 07.06.2024 року та матеріалами, долученими до нього, а саме схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , фотоматеріалами, відеозаписом, а також висновком експерта №8815/24-52.
Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.                                                           
За встановлених судом обставин ОСОБА_1 07червня2024 року о 09 год. 13 хв., керуючи автомобілем «ToyotaRav 4» д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві на перехресті вулиць Ковпака та  Велика Васильківськата рухаючись по другорядній дорозі, допустив порушення п.16.11 ПДР, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу в русі транспортному засобу «BMW М340I» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх механічних пошкоджень. 
За приписами п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Відповідно до п.16.11 ПДР України, який ставиться у провину ОСОБА_1 , на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_1 дані приписи не виконав, порушив правила дорожнього руху, та рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, що потягло за собою настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Такий висновок суду є обґрунтованим та підтверджується дослідженими належними, допустимими та достовірними доказами.
Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить усі необхідні дані, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини вчиненого правопорушення. До протоколу додано також схему місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення на відрізку дороги та інші орієнтири, кінцеве розташування транспортних засобів після їх зіткнення.                                                                         
Доводи апелянтів про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося з вини водія ОСОБА_2 , який, рухаючись по головній дорозі, не обрав безпечної швидкості руху та за наявності видимої перешкоди, якою для нього став автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , що проїжджав перехрестя, не вжив заходів до зменшення швидкості руху автомобіля аж до його повної зупинки, що призвело до зіткнення транспортних засобів, є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи. 
Зокрема, доводами апелянтів не спростовуються висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.10.1 та 16.11 ПДР України, оскільки останній, знаходяться на другорядній дорозі, маючи намір здійснити перетин головної дороги,  проявив неуважність та не переконався в безпечності руху та проїзду перехрестя, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що в матеріалах справи містяться два висновки експертів, які за своїми підсумками суперечать один одному, проте на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи містять достатньо доказів, які підтверджують, що саме дії водія «ToyotaRav 4» д.н.з. НОМЕР_2ОСОБА_1. створили для водія «BMW М340I» д.н.з. НОМЕР_1ОСОБА_2. небезпеку для руху та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортною пригоди та її наслідками.                                                                   
Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.16.11 Правил дорожнього руху, внаслідок якого відбулося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та ухвалив законне рішення про його притягнення  до адміністративної відповідальності, яке суд апеляційної інстанції залишає без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисникаКонюшка Д.Б. - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 05вересня2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн., - залишити без змін, а апеляційні скаргиОСОБА_4. та його захисника Конюшка Д.Б.- без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                          І.А. Мосьондз