Номер провадження: 22-ц/813/7296/24 
Справа № 947/24175/24
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Слободяник Ілони Сергіївни на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп», про визнання правочину недійсним, витребування майна, поділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Інвест Рієлті Груп», про визнання правочину недійсним, витребування майна, поділ спільного сумісного майна.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року була задоволена заява представника позивача ОСОБА_2 – Досковського Віталія Геннадійовича та суд вирішив вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №947/24175/24, а саме:
- Накласти арешт на нерухоме майно – нежилі приміщення офісу промтоварного магазину, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2892982051100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,0559 га, кадастровий номер 5110136900:34:012:0135, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893028851101.
- Накласти арешт на нерухоме майно – житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , загальною площею 434,6 кв. м, житловою - 135,1 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893018251100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – офісне приміщення салону дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 54,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893000251100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – будівлю моргу за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 58,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893174551100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_1 , площею 21,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893047851100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_2 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893060351100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_3 , площею 22,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893072551100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_4 , площею 21,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893083651100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_5 , площею 22 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893092951100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_6 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893101151100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_7 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893111151100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_8 , площею 21,7 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893117651100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_9 , площею 21,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893127551100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_10 , площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893137151100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_11 , площею 22,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893145551100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_12 , площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893155451100.
- Накласти арешт на нерухоме майно – гараж № НОМЕР_13 , площею 22,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2893164751100.
26.09.2024 до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Слободяник І.С. на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року про забезпечення позову. Апелянт вважає, що суд не пересвідчився, що об`єкти нерухомого майна щодо яких позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову, стосуються предмета позову, чи ж вони є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та чи можуть в цілому бути розділені між подружжям. На думку апелянта, суд дійшов передчасного висновку, задовольняючи клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову. Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не є засновником ТОВ «Інвест Рієлті Груп» та не вносив до статутного капіталу вказаного товариства відповідне майно, про що безпідставно та без жодних доказів зазначає позивач. Апелянт зазначає, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 08.09.2006, а тому є об`єктом приватної власності та не підлягає розподілу між подружжям. Так само офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 18.05.2005. Також, апелянт зазначає, що гаражі, розташовані за адресою: АДРЕСА_5 були побудовані за кошти, які належали особисто ОСОБА_1 , що встановлено рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29.02.2008 в справі № 2-1074. Апелянт зазначає, що за обставинами даної справи доказів на те, що можуть бути вчинені реальні дії або ж є реальні наміри здійснення відчуження об`єктів нерухомого майна (оприлюднення відповідних оголошень, реклами чи поширення відповідної інформації відповідачами в інший спосіб) позивачем надано не було. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
06.12.2024 канцелярією Одеського апеляційного суду були зареєстровані письмову пояснення по справі, подані представником ОСОБА_2 – адвокатом Цейтліною Вікторією Євгенівною. 
В судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Так, суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно нерухомого майна, у тому числі належного ТОВ «Інвест Рієлті Груп», код ЄДРПОУ 45575285, на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 08.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №895/896, право власності на яке оспорюється позивачем по справі, за наслідком чого, суд вказав, що заявлені заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне нерухоме майно є співрозмірними заявленим вимогам та ціні позову, відносяться до предмету позову в цій справі, а невжиття заходів забезпечення позову може значним чином ускладнити виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, з урахуванням того, що до розв`язання виниклого між сторонами по справі спору по суті, відповідачами спірне нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, здійснені додаткові дії з його відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом позову в даній справі є матеріально-правові вимоги позивача, якими вона просить суд:
визнати недійсним правочин, оформлений актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» (код ЄДРПОУ 45575285) від 08.03.2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., реєстраційний номер №895/896, з відчуження ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» (код ЄДРПОУ 45575285) майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: нежилих приміщень офісу промтоварного магазину, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки АДРЕСА_2 , площею 0,0559 га, кадастровий номер 5110136900:34:012:0135; житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , загальною площею 434,6 кв. м, житловою - 135,1 кв. м; офісного приміщення салону дизайну «Белей», загальною площею 54,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; будівлі моргу за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 58,6 кв.м.; гаражу № НОМЕР_1 , площею 21,6 кв.м., гаражу № НОМЕР_2 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_3 , площею 22,1 кв.м., гаражу № НОМЕР_4 , площею 21,9 кв.м., гаражу № НОМЕР_5 , площею 22 кв.м., гаражу № НОМЕР_6 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_7 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_8 , площею 21,7 кв.м., гаражу № НОМЕР_9 , площею 21,9 кв.м., гаражу № НОМЕР_10 , площею 22,3 кв.м., гаражу № НОМЕР_11 , площею 22,1 кв.м., гаражу № НОМЕР_12 , площею 22,3 кв.м., гаражу № НОМЕР_13 , площею 22,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ;
витребувати з власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищевказане майно передане товариству на підставі за актом приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Рієлті Груп» (код ЄДРПОУ 45575285) від 08.03.2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., реєстраційний номер №895/896;
здійснити розподіл майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступним чином:
- у особисту приватну власність ОСОБА_2 виділити майно: нежилі приміщення офісу промтоварного магазину, загальною площею 73,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; офісне приміщення салону дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 54,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_3 ;
- у особисту приватну власність ОСОБА_1 виділити наступне майно: будівлю моргу за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 58,6 кв. м; гараж № НОМЕР_1 , площею 21,6 кв.м., гараж № НОМЕР_2 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_3 , площею 22,1 кв.м, гараж № НОМЕР_4 , площею 21,9 кв.м., гараж № НОМЕР_5 , площею 22 кв.м., гараж № НОМЕР_6 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_7 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_8 , площею 21,7 кв.м., гараж № НОМЕР_9 , площею 21,9 кв.м., гараж № НОМЕР_10 , площею 22,3 кв.м., гараж № НОМЕР_11 , площею 22,1 кв.м., гараж № НОМЕР_12 , площею 22,3 кв.м., гараж № НОМЕР_13 , площею 22,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ; транспортний засіб марки «Porshe Cayenne»;
- у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із частками кожного співвласника в розмірі 1/2 залишити майно: земельну ділянку АДРЕСА_2 , площею 0,0559 га, кадастровий номер 5110136900:34:012:0135; житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_2 , загальною площею 434,6 кв. м, житловою - 135,1 кв.м;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі різниці між дійсною ринковою вартістю 1/2 частки спільного майна подружжя (з врахуванням вартості майна МПП «Ритуал», код ЄДРПОУ 22489651 у вигляді будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_5 ) та дійсною ринковою вартістю виділеного у власність ОСОБА_2 майна.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ і з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави
Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, а саме п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Інститут забезпечення позову, за своєю суттю, повинен слугувати гарантією для забезпечення виконання судового рішення, у випадку задоволення позову, в майбутньому та усунення можливих майбутніх перешкод його виконання. При цьому необхідно враховувати, що ухвалення відповідного рішення, серед іншого, повинно мати законну та виправдану мету. Вказане означає, що застосування відповідного заходу забезпечення позову має бути належним чином вмотивовано та підтверджено відповідними доказами.
Приймаючи ухвалу про задоволення вимог заявника та вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд повинен повно та всебічно дослідити матеріали справи, встановити всі обставини, які мають значення для вирішення відповідного питання, навести обґрунтовані мотиви, які можуть свідчити про існування загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в майбутньому.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12.02.2020 в справі №381/4019/18 зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За обставинами даної справи між сторонами виник спір щодо нерухомого майна та відповідач заперечує щодо прав позивача на спірне майно. В обґрунтування своїх вимог позивач, серед іншого, посилається на те, що спірне майно є об`єктом спільного майна подружжя, а відповідач вчиняє дії щодо відчуження цього майна поза волею позивачки. При цьому, позивач оспорює правочини, на підставі яких відповідне майно вибуло у власність третіх осіб. 
З врахуванням вище наведеного, апеляційний суд вважає, що дійсно між сторонами існує спір, зокрема, щодо нерухомого майна, позивач належним чином обґрунтувала необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, вчинення дій щодо відчуження спірного майна. Разом з тим, позивач не довела, що вжиття заходів забезпечення у вигляді арешту є співмірним та необхідним в даній справі. 
Як роз`яснив КЦС ВС в постанові від 19.02.2021 в справі № 643/12369/19 арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
В контексті встановлених обставин справи, з врахуванням вище наведеного та роз`яснень суду касаційної інстанції, апеляційний суд вирішив змінити обраний захід забезпечення позову та замість накладення арешту на майно встановити заборону на відчуження спірного майна, що буде відповідати встановленому процесуальним законодавством критерію співмірності заходу забезпечення заявленим позовним вимогам.
Доводи апелянта щодо неналежності спірного майна до спільної власності подружжя не підлягають оцінці на даній стадії при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову та будуть перевірені під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог з ухваленням відповідного рішення. 
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено, чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед не може бути визначено результат розгляду справи по суті спору (постанова КЦС ВС від 30.08.2023 в справі № 753/23090/21).
Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. За ч. 4 цієї статті зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності та оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України, змінює та доповнює оскаржувану ухвалу в частині мотивування та змінює обраний захід забезпечення позову.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Слободяник Ілони Сергіївни – задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2024 року про забезпечення позову – змінити і доповнити в частині мотивування та змінити в частині введеного заходу забезпечення позову, замінивши його на заборону відчуження спірного майна.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 19 грудня 2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        А.І. Дришлюк