Постанова
Іменем України
 
12 листопада 2024 року              
 
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/17344/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді:  Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,
за участю секретаря Марченка М. С.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,
 
на рішення Солом`янського районного суду м. Києва
 
від 29 серпня 2024 року 
 
в складі судді Букіної О. М.
 
у цивільній справі №760/20422/19 Солом`янського районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,
 
до Солом`янського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві, Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації,
 
третя особа - ОСОБА_3 ,
 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
 
У С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року  ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Солом`янського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві (далі - Солом`янського РВ ГУ ДМСУ в м. Києві), Центру надання адміністративних послуг Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (далі - ЦНАП Солом`янської РДА), в якому просила:
- визнати дії Солом`янського РВ ГУ ДМСУ в м. Києві щодо зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1                 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправними;
- зобов`язати ЦНАП Солом`янської РДА:
внести до карток реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і адресних карток відомості про скасування зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб шляхом внесення запису «скасовано» на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства;
надіслати до реєстраційного обліку адресно-довідкового підрозділу змінені відомості про поновлення реєстрації місця проживання щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову вказувала, що вона є дружиною ОСОБА_4 , якому на праві власності з 03.09.2002 належала квартира АДРЕСА_1 . Від шлюбу у них є донька                     ОСОБА_2 , 2009 року народження. З 26.04.2005 вона була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , за цією ж адресою була зареєстрована і її донька.
Після смерті чоловіка у 2018 році дізналася про існування позову ОСОБА_3 до неї про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.
З відповіді ГУ ДМСУ в м. Києві 8001.16.1-34613/80.16-18 від 12.12.2018 дізналася, що вона та її донька зняті з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 за заявою нового власника житла відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, а також підпункту 3.1. Порядку реєстрації.
Позивачка вважала, що зняття її, а також доньки ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 є незаконним та порушує їхні права. Дії відповідача щодо зняття з реєстрації місця проживання, які здійснювалися за заявою власника житла без відповідного рішення суду є протиправними.
РішеннямСолом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Як на підставу скасування рішення суду посилалася на те, що судом не враховано, що сама по собі заява нового власника квартири та документ про право власності не є документом, який свідчить про припинення підстав на право користування житловим приміщенням в розумінні ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
 
Суд не врахував, що для зняття з реєстрації за відсутності добровільних дій особи, що знімається з реєстраційного обліку, є необхідним відповідне судове рішення, оскільки сам перехід права власності не свідчить про припинення права користування жилим приміщенням інших осіб, що мали таке право, що відповідно посвідчується реєстрацією.
 
Зазначила, що відмовляючи у задоволенні позову про визнання протиправним зняття з реєстрації без судового рішення, суд посилався на висновки Верховного Суду, згідно яких для зняття особи з реєстрації вимагається наявність судового рішення.
 
Додала, що в іншій судовій справі судовим рішенням відмовлено у позові ОСОБА_3 про виселення її з дочкою із спірної квартири, що підтверджує наявність у них прав на користування даною квартирою та відповідно підтверджує неправомірність зняття їх з реєстрації.
 
За наведених обставин просила скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29.08.2024 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5   в судовому засіданні надав пояснення, тотожні зазначеним в апеляційній скарзі та просив задовольнити її, з підстав наведених в ній. Крім того, ОСОБА_5 посилався на практику Верховного Суду, висловлену у постановах від 24.02.2021 у справі №759/20627/18 та у справі №569/4373/16-ц від 21.08.2019. 
 
Відповідачі - Солом`янський РВ ГУ ДМСУ в м. Києві та ЦНАП Солом`янської РДАналежним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили.
Третя особа - ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та третьої особи.
Колегія суддів вислухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , перевірила законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 03 вересня 2002 року серія НОМЕР_1 .
Встановлено, що відповідно до Акту державного виконавця ДВС у Солом`янському районі м. Києва від 22.12.2006 про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах, квартира АДРЕСА_1 , що була описана державним виконавцем згідно із ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого листа №2-3389 від 26.06.2003, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_4 на користь АКБ «Мрія» коштів у розмірі 7 099,89 доларів США та 352,00 грн, була реалізована на прилюдних торгах, переможцем яких визначено ОСОБА_3 , що підтверджується Протоколом №6260086-1 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).
22.12.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю. П. було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 07 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32585493 від 23.01.2015 вбачається, що державним реєстратором Бабійчуком С. І., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18802396 від 23 січня 2015 року (підстава виникнення права власності - дублікат свідоцтва, серія та номер: 1781, виданий 05 листопада 2014 року приватним нотаріусом КМНО Патрєвою Ю. П.) внесено запис до Державного реєстру речових прав №8469824 про право власності ОСОБА_3 на квартиру загальною площею 47,9 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер об`єкта нерухомого майна: 556042380000.
Як вбачається з листа ГУ ДМС України в м. Києві від 12.12.2018 №8001.16.1-34613/80.16-18, згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в м. Києві  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована в період з 26.04.2005 року по 29.01.2015 за адресою: АДРЕСА_1 . Знята з реєстраційного обліку за заявою нового власника житла відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також пункту 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС від 22.11.2012 № 1077.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 16 червня 2018 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Отже, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , судом першої інстанції вірно встановлено обставини, що ОСОБА_3 стала власницею квартири ще 22.12.2006, тобто до народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Також вірно встановлено обставини відсутності доказів на підтвердження посилань позивача щодо реєстрації її доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спірній квартирі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що законодавство, що діяло на час виникнення правовідносин у даній справі, а саме 29.01.2015, дозволяло зняти з реєстрації ОСОБА_1 за заявою власника житла.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;
- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
- свідоцтва про смерть;
- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;
- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Згідно діючого на час виникнення спірних правовідносин «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затверджених Наказом МВС України 22.11.2012 року № 1077 (далі Порядок), зокрема пункту 1.3. - реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС ) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС ) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
Пунктом 3.1 Порядку №1077, чинній на день зняття з реєстрації, був визначений перелік підстав зняття з реєстрації місця проживання особи, а саме: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства. Інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи посвідки на постійне проживання в Україні; підстав для проживання або перебування особи на обліку у закладі/установі (повідомлення про припинення підстав для проживання/перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту) (додаток 13); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації на підставах, визначених в абзацах вісім та дев`ять пункту 3.1 цього розділу, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи закладу/установи або за заявою власника/наймача житла або їх законних представників.
На момент зняття з реєстраційного обліку позивача Державна міграційна служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснювала реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, вела відповідні реєстраційні обліки, відповідно до пункту 4.20 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №405/2011.
Як встановлено судом, зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 Солом`янським РВ ГУ ДМС України в місті Києві відбувалося на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів».
Так, відповідно до листа ГУ ДМС України в м. Києві від 12.12.2018 №8001.16.1-34613/80.16-18, згідно даних відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в м. Києві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована в період з 26.04.2005 року по 29.01.2015 за адресою: АДРЕСА_1 . Знята з реєстраційного обліку за заявою нового власника житла відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також пункту 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС від 22.11.2012 № 1077.
Зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1 було здійснено у зв`язку з відчуженням житла та за клопотанням нового власника житла ОСОБА_3 , яка надала дублікат свідоцтва на право власності від 22.12.2006 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2015.
Права законного власника квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Як зазначалося судом, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється крім інших підстав на підставі інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
При цьому, виходячи з положень вказаного Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи (по суті прийняття органом реєстрації позитивного рішення) здійснюється, крім іншого, в інтересах певного заявника, зокрема, власника.
Пунктом 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 №1077 визначений перелік підстав зняття з реєстрації місця проживання серед яких є така підстава як наявність інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням, в тому числі, внаслідок відчуження житла.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками місцевого суду, що чинним, на момент виникнення правовідносин, законодавством була передбачена можливість власника житла зняти з реєстрації, зареєстрованих у ньому осіб, за заявою, на підставі правовстановлюючих документів. 
Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду у справі №820/6316/15 від 21.03.2018, якою підтверджені правові висновки щодо застосування права, викладені у постановах від 01.03.2016 (справа №21-5446а15), від 30.06.2015 (справа №21-1438а15), від 01.03.2016 у справі №825/1335/13-а колегія суддів не приймає, оскільки у даних справах сформульовані висновки щодо застосування норм права, відмінного від чинних норм права на момент виникнення правовідносин у даній справі.
Посилання на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №759/20627/18 є помилковим, адже правовідносини у справі що переглядалася Верховним Судом та у даній справі не є тотожними та у справах різний суб`єктний склад, адже у справі №759/20627/18 правовідносини стосувалися усунення перешкод у користуванні житлом, які виникли між власником та іншими особами, в той час як у даній справі, що переглядається, правовідносини стосуються зняття з реєстрації, зареєстрованих осіб, за заявою власника житла та фактично зводяться до незгоди з діями уповноважених держаних органів щодо зняття з реєстрації.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2019 відмовлено у відкритті провадження за аналогічним позовом ОСОБА_1 з тим же суб`єктним складом. Відмовляючи у відкритті провадження суд виходив з того, що дані правовідносини є цивільно-правовими та спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. 
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що сформульована у постанові від 21.08.2019 у справі №569/4373/16-ц, оскільки правовідносини, у справі що переглядалася, стосувалися виселення власником осіб, які втратили право користування житловим приміщенням, а тому не є тотожними правовідносинам та суб`єктному складу у даній справі. 
У судовому засіданні 12.10.2024 представник ОСОБА_1 -          ОСОБА_5 підтвердив, що ухвалу місцевого адміністративного суду від 12.04.2019 не оскаржував та подав аналогічний позов до місцевого суду загальної юрисдикції, який розглянув справу та відмовив у задоволенні позову.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 не допускається "юрисдикційний конфлікт".
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України
 
                                          П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.
 
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 13 листопада 2024 року.
 
Головуючий                                                                                    О. Ф. Мазурик

Судді                                                                                                   О. В. Желепа
 
О. В. Немировська