ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                
30 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 756/4545/22
провадження № 51-1455 км 24
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                    ОСОБА_6 ,
засудженого                                ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12022100050000945, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.  
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. 
Запобіжний захід  ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання - 04.07.2022. 
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 16.06.2022, приблизно о 13 год 46 хв., перебував за адресою: 
м. Київ, просп. С. Бандери, б. 23 , в приміщенні магазину «Фоззі», який належить ТОВ «ЕКСПАНСІЯ», де у нього винник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_7 , будучи впевненим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно взяв з полиць магазину товар на загальну суму 1 129,24 грн, який сховав до свого рюкзака, після чого пройшов лінію кас, не розрахувавшись за товар, та направився на вихід із магазину, однак свої злочинні дії до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки на виході був зупинений охороною магазину.
Крім того, 04.07.2022, приблизно о 13 год 30 хв., ОСОБА_7 перебував у приміщенні магазину « Сільпо », який розташований за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, б. 8-А , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, яке належить ТОВ «Сільпо - Фуд». Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_7 , будучи впевненим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно взяв товар вартістю 311,77 грн, який помістив до власної сумки, та не розрахувавшись за вказаний товар пройшов лінію кас та вийшов з магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довів, оскільки був затриманий співробітниками поліції неподалік зазначеного магазину.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінено, в порядку ст. 404 КПК України призначено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. В іншій частині вирок суду залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі зі змінами прокурор, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. 
Свої доводи мотивує тим, що відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення замаху на крадіжки 
16 червня та 04 липня 2022 року відповідно на суми 1 129,24 грн та 311,77 грн, кримінальне провадження щодо засудженого підлягає закриттю, оскільки розмір викраденого майна не перевищував 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, який відповідно до п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України на 01.01.2022 становив 2 481 грн.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор підтримав доводи касаційної скарги зі змінами.
Засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 просили задовольнити касаційну скаргу.  
Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися, повідомлень про поважність причин неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Суд касаційної інстанції вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не погіршується становище засудженого, виправданого чи особи, стосовно якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
За частиною 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно Закону № 3886-IX, що набув чинності 09 серпня 2024 року, у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як слідує з висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 жовтня 2024 року (провадження № 51-2555 кмо24, справа № 278/1566/21), Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. Разом з цим, у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 
підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.
Згідно положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України та ст. 51 КУпАП (в редакції Закону № 3886-IX) вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2022 році становила 2 481 грн.
Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_7 16 червня та 04 липня 2022 року в умовах воєнного стану вчинив закінчені замахи на таємне викрадення чужого майна (крадіжки) відповідно ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» на суму 1 129,24 грн та ТОВ «Сільпо - Фуд» на суму 311,77 грн.
Таким чином, вартість викраденого майна є меншою двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вказанні вище діяння не підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 434 КПК України, касаційний розгляд здійснюється згідно з правилами розгляду в суді апеляційної інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 32 вказаного Кодексу. 
Згідно ст. 440 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
В судовому засіданні засуджений  ОСОБА_7 не заперечував щодо закриття кримінального провадження з підстави, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. 
Таким чином, ухвала Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та в порядку ч. 2 ст. 433 КПК України вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 підлягають скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього закриттю з урахуванням положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу зі змінами прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року та в порядку ч. 2 
ст. 433 КПК України вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.             
Судді:
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                          ОСОБА_3