ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 345/1701/23                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року                                                                                м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді          Штульман І.В.
суддів:                    Заїки М.М.,
                                        Черпака Ю.К.,          
при секретарі судового засідання Коренко Ю.В.,
за участю представників: Хитрової Любові Володимирівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"; Колесник Анни Сергіївни - представник Міністерства юстиції України, -
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій, визнання недійсним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк (далі - АТ КБ) "ПриватБанк", в порядку цивільного судочинства, звернулося в Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області зі скаргою на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги АТ КБ "ПриватБанк", третя особа: ОСОБА_1 , інша особа: головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін С.В., начальник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. на дії посадових осіб органу державної виконавчої служби.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково. Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2023 року скасовано. Закрито провадження у справі за скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. і начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С., третя особа: ОСОБА_1 . Роз`яснено АТ КБ "ПриватБанк", що вирішення скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів і скаржник має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року заяву представника АТ КБ "ПриватБанк" про передачу за встановленою юрисдикцією справи задоволено. Справу за скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. і начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С., третя особа: ОСОБА_1 , - передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року в задоволенні адміністративного позову АТ КБ "ПриватБанк" до головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича, третя особа: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними - відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що твердження АТ КБ "ПриватБанк" щодо незазначення підстав здійснення розподілу виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, є такими, що не підтверджуються матеріалами справи. Крім того, Київський окружний адміністративний суд 04 червня        2024 року в оскаржуваному рішенні зазначив, що постановою державного виконавця            від 06 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження НОМЕР_1, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня       2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, яку АТ КБ "ПриватБанк" не було оскаржено до суду.
Не погодившись з рішенням Київського окружного адміністративного суду                 від 04 червня 2024 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, АТ КБ "ПриватБанк" (надалі - апелянт), подало апеляційну скаргу, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги            АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що державний виконавець при примусовому виконанні рішення суду звернув стягнення на майно боржника, надіславши платіжну інструкцію до Національного банку України, на підставі якої були списані кошти з рахунка                         АТ КБ "ПриватБанк". Апелянт відзначає, що звернення стягнення на майно боржника відбулось без відповідної постанови. На думку представника позивача, можливість накладення арешту на певні рахунки не свідчить про неможливість звернення стягнення на майно боржника у інші законні способи. Апелянт вказує, що Закон №1404-VIII дозволяє звертати стягнення на кошти, що знаходяться в Національному банку України, частиною другою статті 48 Закону №1404-VIII не допускається лише накладення арешту на ці кошти, зазначений Закон не пов`язує можливість винесення постанови про звернення стягнення на майно боржника із можливістю накладання арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України. Представник позивача вважає, що державний виконавець вимоги Закону №1404-VIII та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5), не виконав, постанову про звернення стягнення на майно боржника не виніс, порушив визначену процедуру, передчасно звернувши стягнення на кошти. Порушення процедури прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями, на думку апелянта, є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії (пункту 3 частини п`ятої статті 13 Закону №1404-VIII). Крім того, апелянт зазначає, що згідно розпорядження НОМЕР_1 від 04 квітня 2023 року здійснюється розподіл коштів за період з 17 січня 2022 року, що не стосується виконання виконавчого листа по справі №345/3027/18, а також не зазначений документ, на підставі якого здійснюється розподіл виконавчого збору, витрат виконавчого збору, витрат на виконавче провадження.
В судовому засіданні Хитрова Л.В. , - представник позивача, підтримала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Колесник А.С, - представник Міністерства юстиції України, заперечує проти апеляційної скарги у повному обсязі з підстав, зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення Київського окружного адміністративного суду         від 04 червня 2024 року, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга          АТ КБ "ПриватБанк" задоволенню не підлягає, мотивуючи це слідуючим.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у справі №345/3027/18 рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на її користь 29935927,00 грн завданих збитків та 19699,00 грн судового збору.
Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 20 січня 2023 року видано виконавчий лист у справі №345/3027/18.
Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №345/3027/18, виданого 20 січня 2023 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області       29 березня 2023 року, винесені постанови: про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1; про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження НОМЕР_1; про стягнення виконавчого збору НОМЕР_1; про приєднання виконавчого провадження, яким приєднано виконавче провадження НОМЕР_1 до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2, яке веде Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Того ж дня посадовими особами органу державної виконавчої служби була складена платіжна інструкція №29/20/1 про перерахування з рахунку АТ КБ "ПриватБанк" грошових коштів на загальну суму 32951484,46 грн на рахунок Міністерства юстиції України.
Відповідно до платіжних інструкцій, долучених до матеріалів справи, було стягнуто з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму          32951484,46 грн. 
Нещадимом І.С. , - начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 04 квітня 2023 року, затверджено розпорядження НОМЕР_1 про розподіл коштів, стягнутих з АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.99 т.І).
Не погодившись з вказаним розпорядженням, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За визначенням статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Судом першої інстанції встановлено, що державним виконавцем 29 березня 2023 року надіслано платіжну інструкцію №29/20/1 про перерахування з рахунку AT КБ "ПриватБанк" грошових коштів в загальному розмірі 32951484,46 грн на рахунок Міністерства юстиції України.
Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 48 Закону №1404-VIII не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України або іноземних банках на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам для забезпечення здійснення грошових розрахунків.
Положенням частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що відповідно до Закону №1404-VIII не допускається накладення арешту на кошти, що знаходяться в Національному банку України, а не стягнення коштів з рахунків, які відкриті в банківських устрановах, зокрема і в Національному банку України.
Щодо тверджень АТ КБ "ПриватБанк", що в оскаржуваному розпорядженні не зазначено на якій підставі здійснюється розподіл виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, слід зазначити наступне.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що 29 березня 2023 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження НОМЕР_1, про стягнення виконавчого збору НОМЕР_1, про приєднання виконавчого провадження НОМЕР_1 до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_2, яке веде Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с.83-93 том І). 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що в постанові про приєднання виконавчого провадження НОМЕР_1 від 29 березня 2023 року чітко зазначено, що відповідно до статті 30 Закону №1404-VIII та пункту 14 розділу ІІІ Інструкції №512/5, у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_2 про стягнення коштів з АТ КБ "ПриватБанк", тому виконавче провадження НОМЕР_1 підлягає приєднанню до першого виконавчого провадження, яке відкрито, а саме до НОМЕР_2.
В матеріалах справи міститься копія розпорядження НОМЕР_1 від 04 квітня          2023 року державного виконавця Мурихіна С.В., затвердженого начальником відділу Державної виконавчої служби Нещадим І.С. (а.с.99 т.1) про розподіл коштів, стягнутих з                           АТ КБ "ПриватБанк", в якому чітко зазначено, що стягнення відбувається на підставі зведеного виконавчого провадження від 19 березня 2018 року НОМЕР_2 про стягнення коштів з АТ КБ "ПриватБанк".
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження позивача щодо незазначення підстав, на яких здійснюється розподіл виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є такими, що спростовується матеріалами справи, оскільки в оспорюваному розпорядженні НОМЕР_1 від 04 квітня 2023 року чітко зазначено дати, суми та виконавчі документи на підставі яких підлягали стягненню кошти у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_2. 
Національний банк України виконав оспорюване розпорядження НОМЕР_1 та перерахував кошти на рахунок Міністерства юстиції України, визнавши таке правомірним.
Постановою державного виконавця Мурихіним С.В. від 06 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження НОМЕР_1, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що розпорядження НОМЕР_1 від 04 квітня 2023 року відповідає вимогам закону, а отже позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" не підлягають задоволенню. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" прийнято у відповідності до вимог законодавства, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя          І.В. Штульман

Судді:                                                                                          М.М. Заїка

                                                                                                    Ю.К. Черпак