Справа № 991/7127/24
Провадження 1-кс/991/7151/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представників власника майна - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42018000000000675, подану в порядку ст. 303 КПК України, 
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №42018000000000675, подана в порядку ст. 303 КПК України.
Скарга обгрунтована тим, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №42016000000003536 від 18.11.2016. В ході досудового розслідування, 16.06.2017 старшим слідчим в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва 757/33220/17-к від 13.06.2017, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаному домоволодінні, станом на день проведення слідчої дії, проживала громадянка України ОСОБА_6 та зазначений будинок належав їй на праві приватної власності.
За результатами проведеної слідчої дії слідчим ОСОБА_7 було вилучено, у тому числі речі та документи, що належать ОСОБА_6 , серед яких були: картини, ікони, сімейні реліквії, що становлять особливо велику цінність для їх власника.
У той же час, відповідно до резолютивної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2017 у справі №757/33220/17-к слідчим та прокурорам у кримінальному провадженні №42016000000003536 не було надано дозволу на виявлення та вилучення картини, ікон, сувенірних виробів та прикрас, а отже вилучене майно має статус тимчасово вилученого майна.
Згідно відповіді на адвокатський запит від 26.02.2024 №0432-296/5695 вбачається, що Офісом Генерального прокурора визначено підслідність за Національним антикорупційним бюро у кримінальному провадженні №42018000000000675, яке було виділено з кримінального провадження №42018000000000563. Процесуальне керівництво у такому кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована антикорупційна прокуратура, в тому числі прокурор третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді САП ОСОБА_8 .
Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження №42018000000000675 в частині вилученого майна, адвокатом було з`ясовано, що таке майно в частині документів та експертних висновків знаходиться в матеріалах самого кримінального провадження №42018000000000675, а частина інших об`єктів та художніх творів була передана на зберігання до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ), що підтверджується актом від 07.06.2018. Згідно акту здачі-приймання об`єктів дослідження від 07.06.2018 начальник другого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 здав, а представник КНДІСЕ прийняв на зберігання предмети та цінності на відповідальне зберігання. На сторінці 1 та 2 вказаного акту зазначені предмети та цінності, наведені у п. 1-49 даної скарги, що були вилучені у ОСОБА_6 під час проведення обшуку в її житлі.
Також адвокат зазначив, що відсутні відомості про визнання вилученого майна речовими доказами або про накладення на таке майно арешту. Отже, відсутні підстави, за яких таке майно перебуває у органу досудового розслідування.. 
З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 , неодноразово звертався із клопотаннями до прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42018000000000675 про повернення майна ОСОБА_6 , яке було вилучене 16.06.2017 в ході проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 . 
Проте відповіді на такі клопотання не отримав, що свідчить про бездіяльність як органу досудового розслідування, так і прокурорів, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого у ОСОБА_6 в ході обшуку майна.
Адвокат наголосив, що з 2017 року вказане майно утримується без належної правової підстави та було вилучено у власника. Право власності ОСОБА_6 обмежується протягом тривалого часу. Причини такого утримання не повідомляються, при цьому всі клопотання залишені без відповіді, а відомості щодо підстав такого утримання майна не надані.
За наведеного просив: скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури задовольнити та зобов`язати уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та детективів НАБУ, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №42018000000000675 повернути тимчасово вилучене майно (згідно переліку наведеного у прохальній частині скарги).
В судовому засіданні представники власника майна - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали подану скаргу, просили її задовольнити в повному обсязі.
Детектив  ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги адвоката відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Окрім того від прокурора  ОСОБА_8 до суду надійшли заперечення, в яких зазначив, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки в діях прокурора відсутня бездіяльність. Додав, що дійсно до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури 22.07.2024 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №42018000000000675 від 22.03.2018 про негайне повернення майна. За результатами розгляду клопотання захиснику надана письмова відповідь у порядку Закону України «Про звернення громадян». Зауважив, що зі змісту звернення вбачається, що адвокат констатує, що ОСОБА_6 користується процесуальним статусом третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт майна, передбаченого ч. 2 ст. 64 КПК України. Однак, рішенням суду, яке набуло законної сили встановлено, що відсутні належні правові підстави стверджувати, що відповідне майно належить саме ОСОБА_6 . Так, Печерським районним судом м. Києва 11.10.2017 розглядалась скарга ОСОБА_6 щодо неповернення майна, вилученого під час обшуку. Та судом було проаналізовано наступні обставини. Відповідне майно було вилучене на підставі рішення суду за місцем проживання колишнього заступника голови ДПС України - голови ДПС у м. Києві ОСОБА_10 , якому 29.05.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 255 КК України. Про зміну раніше повідомленої підозри в порядку, передбаченому ст. 279 КПК України, його було повідомлено 06.03.20218, а 13.032018 року матеріали досудового розслідування з кримінального провадження №42016000000003565 було виділено в окреме кримінальне провадження №42018000000000563, з якого 22.03.2018 виділено матеріали у кримінальне провадження №42018000000000675 від 22.03.2018. Досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, у зв`язку із розшуком підозрюваних осіб. Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва встановлено, що майно вилучене на підставі ухвали про обшук житла, в якому проживав ОСОБА_10 . При цьому судом констатовано, що ОСОБА_6 не було надано достатніх доказів, що вилучене майно належить їй та відповідає критерію тимчасово вилученого майна. Тож, беручи до уваги, що вищевказане судове рішення, яке набрало сили, є чинним на даний час, в органу прокуратури були відсутні правові підстави для розгляду зварення у порядку КПК України. Відповідь із даного питання була надана автору звернення. За таких обставин, на переконання прокурора, відсутні підстави стверджувати про бездіяльність прокурора, яка може бути предметом судового контролю.
Просив розглядати скаргу за його відсутності, із врахуванням правової позиції, викладеної у даному запереченні.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.
Щодо строків оскарження бездіяльності прокурора, слід зазначити наступне.
Суддя вважає необхідним зауважити, що бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, має триваючий характер. 
Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 24.04.2019 у справі № 554/7113/17 провадження (11сс/814/290/19). У судовому рішенні колегія суддів зазначила, що норма, передбачена ч.1ст.304 КПК України встановлює строки звернення особи зі скаргою на бездіяльність слідчого чи прокурора, вичерпний перелік яких наведено в ч.1ст.303 КПК України. Проте бездіяльність з неповернення майна віднесена до категорії триваючих, оскільки строк виконання слідчим, прокурором обов`язку негайно повернути особі вилучене майно у часі не обмежений. Тому, моментом завершення такого обов`язку є винятково його виконання.
З таким висновком, погоджується слідчий суддя, оскільки бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку. За такого строк на оскарження бездіяльності адвокатом не порушено.
Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування ( п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 169 КПК України т имчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України (ст. 19 Конституції України).
У ході судового розгляду встановлено, що у кримінальному провадженні №42016000000003536 від 18.11.2016 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва №757/33220/17-к від 13.06.2017, було проведено 16.06.2017 обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого були вилучені предмети та речі, зазначені в скарзі адвоката.
Положеннями ч. ч. 1, 2 статті 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. 
Згідно ч. ч. 5, 7 статті 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. 
При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. 
Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Положення ст. 171 КПК України встановлюють обов`язок сторони обвинувачення звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. 
Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді (ч. 3 ст. 169 КПК України).
Натомість, із наданих суду матеріалів вбачається, що стороною обвинувачення у кримінальному провадженні питання про накладення арешту на  тимчасово вилучене в ході обшуку 16.06.2017 за адресою:  АДРЕСА_1 , майно ініційоване не було. 
Вказане не заперечувалось стороною обвинувачення.
У подальшому, із кримінального провадження №42018000000000563 були виділені матеріали досудового розслідування, які зареєстровані за №42018000000000675 та Офісом Генерального прокурора визначено підслідність у такому кримінальному провадженні за Національним антикорупційним бюро України.
Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42018000000000675 здійснює Спеціалізована антикорупційна прокуратура, у тому числі старший прокурор групи прокурорів - ОСОБА_8 .
Як зауважив адвокат, під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №42018000000000675 було з`ясовано, що таке майно в частині документів та експертних висновків знаходиться в матеріалах кримінального провадження №42018000000000675, а частина інших об`єктів та художніх творів була передана на зберігання до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ). Наведене підтверджується актом від 07.06.2018. 
Так, згідно акту здачі-приймання об`єктів дослідження від 07.06.2018 начальник другого відділу управління процесуального керівництва Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 здав, а представник КНДІСЕ прийняв на зберігання предмети та цінності на відповідальне зберігання. Зокрема, на сторінці 1 та 2 вказаного акту зазначені предмети та цінності, що були вилучені під час обшуку 16.06.2017, за вказаною вище адресою.
Поряд з цим, як наголошено адвокатами та не спростовано стороною обвинувачення в ході судового розгляду даної скарги, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості по визнання вилученого майна речовими доказами, у той же час відсутнє судове рішення про накладення арешту на таке майно.
В судовому засіданні детектив не зміг пояснити значення такого майна для кримінального провадження №42018000000000675 та чим підтверджується необхідність його подальшого утримання органом досудового розслідування.
З матеріалів вбачається, що адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 , звернувся із клопотанням до прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42018000000000675, про повернення майна ОСОБА_6 , яке було тимчасово вилучене 16.06.2017 в ході проведення обшуку за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Клопотання отримане САП 17.06.2024, проте залишене без відповіді.
У подальшому, адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_6 , повторно звернувся із клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна від 19.07.2024 до прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42018000000000675. Клопотання отримане САП 22.07.2024. Проте відповіді на таке клопотання адвокат не отримав.
Вказане не заперечується прокурором ОСОБА_8 у наданих ним до суду запереченнях, навпаки, прокурор зазначив, що відповідь на таке клопотання ним надана адвокату згідно Закону України «Про звернення громадян». На переконання прокурора відсутні підстави стверджувати, що відповідне майно належить ОСОБА_6 , оскільки за версією прокурора воно фактично належить ОСОБА_10 , якому 29.05.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 255 КК України. 
У той же час, як вбачається з протоколу обшуку від 16.06.2017 та не заперечується стороною обвинувачення, саме в ОСОБА_6 було вилучене таке майно та вона на той час була власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2017, якою надано дозвіл на обшук, слідчим суддею зазначено, що у власності одного із членів сім`ї ОСОБА_10 , а не власне ОСОБА_10 , перебуває житловий будинок зі спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Тож доводи адвоката, що власником майна є саме ОСОБА_6 , як і власником будинку (станом на 16.06.2017), в якому проводився обшук, стороною обвинувачення не спростовані.
У той же час твердження прокурора про те, що вказане майно належить саме ОСОБА_10 нічим не підтверджені та матеріалами не підтверджуються.
Не може залишатися поза увагою суду і період, протягом якого майно перебуває у органу досудового розслідування без належних правових підстав.
На переконання слідчого судді, строку понад 7 років достатньо для проведення всіх належних процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні з метою здобуття доказів на підтвердження чи спростування версії слідства стосовно належності такого майна ОСОБА_10 чи іншій особі. Натомість на даний час такі докази слідчому судді не надані.
У той же час, стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів на підтвердження необхідності утримання тимчасово вилученого 16.06.2017 майна, як і наявності належних правових підстав для цього.
Стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтоване і значення такого майна для кримінального провадження №42018000000000675 на даний час.
Натомість адвокатами доведено факт бездіяльності прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, яке з 2017 року утримується органом досудового розслідування.
Варте уваги і те, що експертизи у кримінальному провадженні проведені ще у 2018 році, тож необхідність подальшого перебування у органу досудового розслідування чи у експертної установи, якій таке майно передане на відповідальне зберігання, стороною обвинувачення не доведена.
Інших підстав, які б свідчили про необхідність утримування такого майна, вилученого у житлі ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не зазначено.
Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення
Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Веуеіег проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява 8793/79, параграф 50).
З огляду на викладене, за результатом розгляду встановлено, що майно, вилучене в ході обшуку 16.06.2017, понад 7 років утримується органом досудового розслідування та перебуває на відповідальному зберіганні у експертній установи, відсутні відомості про визнання такого майна речовим доказом, експертні дослідження щодо нього проведені у 2018 році, у той же час стосовно такого майна відсутнє судове рішення про накладення арешту, отже статус такого майна для кримінального провадження стороною обвинувачення не доведений, належність такого майна ОСОБА_10 не підтверджена, до того ж детективом у судовому засіданні не пояснено значення, яке має таке майно для кримінального провадження, а тому відсутні підстави для його подальшого утримання та воно підлягає поверненню особі, в якої було вилучене.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити скаргу.
Зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000000675, повернути вилучене під час обшуку 16.06.2017 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:
1) ікона у футлярі, на якому міститься напис «УМИЛЕНИЕ БЕЛЯЕВ»;
2) ікона у футлярі розміром 52x45;
3) ікона з написом у верхньому лівому куті «ВХОД ГОСПОДЕНЬ», 40x35;
4) ікона з ликом святого у футлярі, 39x34 см;
5) ікона « Августовська Б.М. », 107x70;
6) ікона у футлярі 78x63 см;
7) жіноча прикраса жовтого кольору з прозорим камінням у коробці «NOBLESSE»;
8) експертні висновки по виробам мистецтва (картини і вази) на 13 заламінованих у файлах;
9) кам`яний виріб у футлярі «На коні»;
10) експертні висновки по виробам мистецтва на 13 заламінованих файлах;
11) експертні висновки на ікони на 3 заламінованих файли;
12) картина із зображенням моря та пляжу;
13) ікона Св. Пантелеймона;
14) картина з написом «Липин. Зимовий пейзаж»;
15) картина художника Боня Т.В. ;
16) картина із зображенням кораблю;
17) картина у футлярі із зображенням «Тайна вечеря»;
18) картина за підписом «Айвазовський»;
19) картина під назвою «В заливе»;
20) картина з підписом «Нестор 1879-1957»;
21) картина з позначками жовтого кольору;
22) книга Біблія в обороті з металу жовтого кольору у футлярі;
23) картина з зображенням котів;
24) картина з зображенням квітів;
25) картина з зображенням котів та нерозбірливим написом у верхньому правому куті;
26) картина з зображенням будинку та лісу;
27) картина з зображенням лісу;
28) картина з зображенням ринку з квітами;
29) картина з зображенням вази з квітами;
30) картина з зображенням дівчини з написом на звороті « А. Федоров »;
31) картина з зображенням хлопця з написом на звороті « А. Федоров »;
32) картина з зображенням отари вівць;
33) картина з зображенням кораблів з написом на звороті «PANNIER»;
34) картина з зображенням дому в лісі;
35) картина з зображенням пейзажу з річкою;
36) ікона з металу срібного кольору, розвитна;
37) картина з зображенням оголеної жінки та ангелу;
38) картина з пейзажем та написом на звороті «Аукціон Корнере 23.05.09»;
39) картина з наліпкою на звороті «PH.CERISIER»;
40) картина з написом на звороті «CHABOD» з зображенням жінки;
41) картина з написом «G.SALLY» з зображенням природи та жінки;
42) картина з написом «G.SALLY» з зображенням чоловіка на березі;
43) картина з зображенням двох хлопчиків та з металевим ланцюгом;
44) картина натюрморт з написом на звороті «ATELIER»;
45) картина з зображенням моря та човна, підпис «Калуг..»;
46) картина з написом на звороті «WLADYSLYLVA»;
47) картина з зображенням корабля та написом «P.VILLAES 1897»;
48) картина з зображенням пастухів;
49) картина натюрморт з зображенням ананасів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                           ОСОБА_1