ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 вересня 2024 року           справа №200/3195/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 р. та на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 р. у справі № 200/3195/24 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності, визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області яка виразилась у не зарахуванні періодів роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 на копальні «Побєда» гірничо-збагачувального комбінату «Індігірзолото» і з 17.01.1994 по 16.09.1997 в Мирнинському гірничо-збагачувальному комбінаті АК «Алроса» при призначенні пенсії за віком;
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії №104650016097 від 13.12.2023 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 на копальні «Побєда» гірничо-збагачувального комбінату «Індігірзолото» з урахуванням заробітної плати відповідно до архівної довідки № 92 від 15.01.2021 виданої архівним відділом Оймяконського району, республіки Саха (Якутія), російської федерації і з 09.11.1994 по 17.01.1997 в Мирнинському гірничо-збагачувальному комбінаті АК «Алроса» з урахуванням заробітної плати відповідно довідки № 316 від 27.11.2019 виданої АК «Алроса»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву № 4534 про перерахунок пенсії, здійснити перерахунок пенсії і виплатити недоотриману пенсію з 01.12.2023.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періодів роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 і з 17.01.1994 по 16.09.1997 до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №104650016097 від 13.12.2023 про відмову в перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне упірнання Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.12.2023 про перерахунок пенсії із зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 і з 09.11.1994 по 17.01.1997, а також здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.12.2023.
Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року викладено абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі № 200/3195/24 в наступній редакції: «Зобов`язати Головне упірнання Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.12.2023 про перерахунок пенсії із зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 і з 09.11.1994 по 17.01.1997, з урахуванням заробітної плати відповідно до архівної довідки № 92 від 15.01.2021, виданої архівним відділом Оймяконського району, республіки Саха (Якутія), та заробітної плати відповідно довідки № 316 від 27.11.2019, виданої АК «Алроса», а також здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.12.2023.
Відповідач не погодився з рішеннями суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що з аналізу доданих позивачем для перерахунку пенсії документів Головним управлінням встановлено, що неможливо врахувати періоди роботи ОСОБА_1 , оскільки уточнюючі довідки оформлені неналежним чином (відсутній апостиль, проставлений компетентним органом), та у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 .
Відповідно до рішення (протоколу) № 104650016097 від 06.12.2023 позивачу призначена пенсія з 01.12.2023, страховий стаж 31 роки 5 місяців 18 днів.
Згідно форми РС-Право щодо позивача випливає, що спірні періоди не враховані до його страхового стажу під час призначення пенсії.
У наступному позивач звернувся із заявою від 08.12.2023, якою просив перерахувати пенсію з урахуванням стажу та заробітку в РФ.
Відповідно до спірного рішення № 104650016097 від 13.12.2023 відповідач-2 розглянув заяву позивача від 08.12.2023 № 4534 про перерахунок пенсії – допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вказаним рішенням позивачу повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до заяви від 08.12.2023. Зазначено, що під час аналізу наданих документів та документів наявних в електронній пенсійній справі встановлено, що неможливо зарахувати періоди роботи заявника, оскільки уточнюючі довідки оформленні неналежним чином (відсутній апостіль проставлений компетентним органом) та видані установою, що знаходиться на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
З форми РС-Право щодо позивача випливає, що спірні періоди не враховані до його страхового стажу.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності неврахування певних періодів до страхового стажу позивача.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що неможливо врахувати періоди роботи ОСОБА_1 , оскільки уточнюючі довідки оформлені неналежним чином (відсутній апостиль, проставлений компетентним органом), суд зазначає наступне.
Позивачем до суду надана копія трудової книжки НОМЕР_2 , в якій наявні записи №№ 10-11 щодо роботи позивача у період з 27.11.1990 по 14.09.1993 на посаді водія на копальні «Побєда» гірничо-збагачувального комбінату «Індігірзолото»; №№ 14-16 щодо роботи позивача у період з 09.11.1994 по 16.09.1997 на посаді водія в Мирнинському гірничо- збагачувальному комбінаті.
Позивач надав до суду копію архівної довідки від 15 січня 2021 року №92 про заробітну плату у період роботи з травня 1988 року по вересень 1993 року.
Указана довідка видана «Муниципальное образование «Оймяконский улус (район) Республики Саха (Якутия)». З цієї довідки випливає, що «Індігірзолото» ліквідоване внаслідок банкрутством, а за періоди 1992 – 1994 роки довідка видана на підставі особових рахунків без урахування районних коефіцієнтів та північних надбавок.
Також позивач надав до суду копію довідки від 27.11.2019 № 316 про заробіток у період роботи позивача з листопада 1994 року по вересень 1997 року. Указано, що довідка видана на підставі особових рахунків без урахування районних коефіцієнтів та північних надбавок.
Указана довідка видана «Мирнинский гороно-обогатительньій комбинат Акционерная компания «Алроса».
Також до суду наданий акт від 25.01.2022, складений Управлінням Пенсійного фонду РФ у м. Якутськ Республіки Саха, в якому зазначено, що довідка № 92 від 15.01.2021 вважається діючою.
Суд зауважує, що наведені записи у трудовій книжці позивача здійснені належним чином та не мають дефектів вчинення, що не заперечується відповідачем.
Таким чином, суд дійшов висновку про протиправне не зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 і з 09.11.1994 по 17.01.1997.
Відповідно до частини 1 статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди, стосовно цього учасника, припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Частиною 2 статті 13 вказаної Угоди установлено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, які виникли у відповідності до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили у випадку виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Отже, припинення державами участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення не може бути підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, який набуто ним до виходу держав-учасниць з Угоди.
29.11.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", якою Кабінет Міністрів України постановив про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року в м. Москві.
Пунктом 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України визначено Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.
Як вже було вказано, згідно з частиною 1 статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачено, що кожен її учасник може з неї вийти, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди відносно цього учасника припиняється зі спливом шестимісячного строку з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 року №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 року № 376 (зі змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка вчинена 13.03.1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023 року, яке було опубліковане у Офіційному віснику України від 10.01.2023 року, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року для України 19 червня 2023 року.
Згідно зі статтею 11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав та держав, що 
входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.
Спірні періоди з 01.01.1992 по 14.09.1993 і з 09.11.1994 по 17.01.1997 виникли до набуття чинності вказаною Постановою і підтверджуються трудовою книжкою позивача, тому відсутні підстави для їх неврахування до страхового стажу позивача.
Отже, вказані періоди протиправно не враховані до страхового стажу позивача під час призначення пенсії та під час розгляду заяви про перерахунок пенсії.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.12.2023 про перерахунок пенсії із зарахуванням до його страхового стажу періодів роботи з 01.01.1992 по 14.09.1993 і з 09.11.1994 по 17.01.1997, з урахуванням заробітної плати відповідно до архівної довідки № 92 від 15.01.2021, виданої архівним відділом Оймяконського району, республіки Саха (Якутія), та заробітної плати відповідно довідки № 316 від 27.11.2019, виданої АК «Алроса», а також здійснити перерахунок і виплату пенсії з 01.12.2023.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішень суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 р. та на додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 р. у справі №200/3195/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2024 р. та додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 р. у справі №200/3195/24 - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 12 вересня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Сіваченко