Номер провадження: 33/813/2344/24
Номер справи місцевого суду: 496/1971/23 
Головуючий у першій інстанції Буран В.М. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       25.09.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.
вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Скрипник Дар`ї Олександрівни
на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судових витрат.
Не погодившись із вказаною постановою суду, 21 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку захисниця Скрипник Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови захисницею отримано лише 12 серпня 2024 року. 
Апеляційний суд перевіривши матеріали справи вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду, задоволенню не підлягає, а подану захисницею Скрипник Д.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, потрібно повернути особі, що її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Отже законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її постановлення, а не з моменту отримання копії судового рішення, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, чи, зокрема її захисником.
Відповідно до наведеної вище норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.
При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.
Поважними причинами потрібно вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на апелянта.
Так, оскаржувана постанова прийнята Біляївським районним судом Одеської області 29 липня 2024 року, тому строк на апеляційне оскарження цієї постанови суду закінчився 08 серпня 2024 року.
Як убачається з протоколу судового засідання від 29 липня 2024 року та тексту оскаржуваної постанови, захисниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат - Скрипник Д.О., приймала участь у розгляді цієї справи та була присутня під час проголошення суддею прийнятого по справі рішення, отже була обізнана з результатами розгляду справи.
Вказане свідчить про наявність сукупності передумов, які вочевидь не створювали перешкод для подання апеляційної скарги на вказану вище постанову суду в межах встановленого законом строку.
Разом з цим, з апеляційною скаргою адвокат Скрипник Д.О. в інтересах 
 ОСОБА_1 звернулася до суду лише 21 серпня 2024 року, тобто з пропуском, встановленого статтею 294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження.
У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Посилання захисниці щодо отримання нею повного тексту оскаржуваної постанови лише 12 серпня 2024 року, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови судді від 29 липня 2024 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді розпочинається саме з моменту її постановлення, а не з моменту отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення. 
З огляду на викладене вище, апеляційним судом не встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року, а тому у задоволенні клопотання захисниці 
Скрипник Д.О., яка діє в інтересах  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження потрібно відмовити та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити захисниці Скрипник Дар`ї Олександрівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 29 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                 Ю.П. Лозко