УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2024 року
м. Київ
справа № 753/15318/19
провадження № 51-4563 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року та клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарженнявироку Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та ухвали Київського апеляційного суду від                  06 липня 2021 року, 
встановив:
Як убачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення. В порядку ст. 404 КПК України вирок Дарницького районного суду міста Києва від       30 вересня 2020 року змінено шляхом пом'якшення призначеного ОСОБА_4 покарання, до обмеження волі строком на 1 рік. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року задоволено подання провідного інспектора Дарницького районного відділу з питань пробації ОСОБА_6 про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 . Надано дозвіл на затримання засудженого ОСОБА_4 з метою його направлення для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року залишено без змін.
Не погоджуючись із ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року засуджений оскаржив її у касаційному порядку.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Крім того, відповідно до висновку об`єднаної палати Кримінального касаційного суду від 18 березня 2019 року, з огляду на положення п. 8, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК України, ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду, оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, ухвала Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року постановлена в порядку виконання вироку, що не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, у зв`язку з чим не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Тому на підставі вищевказаних норм, у відкритті касаційного провадження на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року має бути відмовлено.
Крім того, у поданій касаційній скарзі засуджений просить скасувати вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року та поновити строк на їх касаційне оскарження.
Водночас, у поданому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарженнявироку Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та ухвали Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року засуджений ОСОБА_4 вказує, що він звертався із касаційною скаргою у 2021 році із дотриманням строків касаційного оскарження та її було безпідставно повернуто у зв`язку із неусунутими недоліками. Тому вважає, що пропущений ним термін подання касаційної скарги на судові рішення є вимушеним через затримку на шляху доступу до правосуддя.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Згідно із ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами потрібно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Як убачається із касаційного провадження, 13 вересня 2021 року засуджений                ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою з доповненнями на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року вищевказану касаційну скаргу залишено без руху, а в подальшому ухвалою від 11 жовтня 2021 року повернуто у зв'язку із неусуненням недоліків, вказаних в ній. 
При цьому засудженому було роз`яснено, що згідно ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
10 серпня 2023 року засуджений ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та  ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження вказаних судових рішень. 
Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2023 року відмовлено засудженому у поновленні строку касаційного оскарження рішень суду першої та апеляційної інстанцій, оскільки його клопотання взагалі не містило доводів на обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку.
13 вересня 2023 року засуджений повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою з доповненнями та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження. 
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2023 року відмовлено засудженому у поновленні строку касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки касаційна скарга засудженого не містила переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.
09 липня 2024 року від засудженого ОСОБА_4 втретє надійшла касаційна скарга на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Проте, доводи клопотання про поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, які, на думку засудженого, перешкодили йому оскаржити судові рішення у визначений законом строк, є аналогічними попереднім та знову є непереконливими, тому не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.
Так, посилання засудженого на те, що його попередня касаційна скарга була залишена без руху і в подальшому повернута йому ухвалою Верховного Суду від              11 жовтня 2021 року, не є поважною причиною пропуску строку ним на касаційне оскарження із врахуванням того, що засуджений не вказує, які об`єктивні обставини унеможливили його звернутись із новою касаційною скаргою протягом розумного строку після винесення вищевказаної ухвали, а повторне звернення до суду відбулося після спливу більше двох років після повернення касаційної скарги. 
Враховуючи вищенаведене, касаційна скарга засудженого не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження. 
Враховуючи зазначене, на думку колегії суддів, підстав для поновлення відповідного строку не вбачається, а тому, касаційна скарга засудженого підлягає поверненню особі, яка її подала.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
 
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого                  2024 року.
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2020 року та ухвали Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на хвалу Київського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, вирок Дарницького районного суду м. Києва від                      30 вересня 2020 року та ухвалу Київського  апеляційного суду  від 06 липня                    2021 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_7                                      ОСОБА_3