ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1947/24 Справа № 196/882/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Скопіч А.В. на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року щодо 
                               
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

       Згідно із постановою суду першої інстанції, 16 червня 2024 року о 20.15 год. по вул. Партизанській в с. Супина Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810, ARBL - 0852 повірка чинна до 15.11.2024 року, проба позитивна - 3,08 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

             В апеляційній скарзі захисник Скопіч А.В. просить оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
       Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.
       Зазначає про те, що матеріалами провадження не доведено факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, зокрема відеозаписом даний факт не підтверджується.
       Вказує, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення було грубо порушено право на захист  ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не було роз`яснено права та обов`язки останньому, зокрема право на користування правовою допомогою.
       
       До суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Скопіч А.В., не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду, про причини неявки не повідомили, питання про відкладення апеляційного розгляду не порушували, а отже їх неявка відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
       Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; результатом огляду із використанням алкотесту Драгер 6810, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 3,08 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння;
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється зокрема керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналізуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом належними доказами, зокрема результатом алкотесту Драгер 6810, згідно із яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат вимірювання склав 3,08 проміле, що значною мірою перевищує допустиму норму. 
Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановленого Інструкцією, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Посилання захисника на те, що його підзахисний на момент складання протоколу не керував автомобілем, спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема відеозаписом, з якого вбачається, що на початку запису працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про зупинку транспортного засобу під його керуванням у зв`язку із тим, що водій був не пристебнутий ременем безпеки. При цьому ОСОБА_1 знаходиться на сидінні водія автомобіля "AUDI", який у свою чергу перебуває у заведеному стані. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому сам ОСОБА_1 підтверджує свої дані та не заперечує твердження поліцейського стосовно зупинки автомобіля під його керуванням і того, що він є водієм відповідного транспортного засобу. Крім того, факт керування знаходить своє відображення і в рапорті поліцейського СРПП ВП № 11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Сосідка Ю.Г, з якого вбачається, що під час несення служби 16.06.2024 року о 20-15 годин по вул. Партизанська, було виявлено та зупинено автомобіль "AUDI", номерний знак НОМЕР_1 , водій якого був не пристебнутий ременем безпеки. Під час спілкування було встановлено, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , а отже факт керування останнім транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає доведеним.
Також на протязі відеозапису ОСОБА_1 , перебуває біля автомобіля "Ауді" та в салоні вказаного автомобіля, не заперечує факту керування транспортним засобом, а зміст відеозапису не дає підстав для висновку, що вказаним автомобілем керувала інша особа, у зв`язку з чим доводи захисту в цій частині суд апеляційної інстанції оцінює критично та вважає, що така позиція висловлена з метою уникнення адміністративної відповідальності.
       Крім того, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень права на захист, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, до суду не з`явилася. 
       Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу захисника Скопіч А.В. - залишити без задоволення.
       Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду         А.А. Мазниця