Унікальний номер справи 373/1417/24
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/15215/2024
Головуючий у суді першої інстанції Д. В. Свояк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
 
Постанова
   Іменем      України
 
26 вересня 2024 року                                                                                                        місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
 
головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 
 
секретар судового засідання Комар Л. А.
 
учасники справи
 
заявник                                           Товариство з обмеженою відповідальністю 
                                                         «Дебт Форс»
заінтересована особа                     Товариство з обмеженою відповідальністю 
                                                         «Вердикт Капітал»
заінтересована особа                     Товариство з обмеженою відповідальністю 
                                                         «Кампсіс Лігал»
заінтересована особа                      ОСОБА_1 
заінтересована особа                     приватний виконавець виконавчого округу 
                                                         Київської області Канцедал Олександр Олександрович
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2024 року, постановлену у складі судді Свояка Д. В., в приміщенні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області,
 
у с т а н о в и в :
 
У червні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мотивованою тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О. О. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн. 15.02.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір №15-02/23 про відсутплення (купівлю - продаж) прав, згідно умов якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до  ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн. 01.11.2023 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал». 21.05.2024 між ТОВ «Кампсіс Лігал» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №21-05/24 (К) про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до  ОСОБА_1 щодо заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн. Оскільки виконавче провадження відкрито, заборгованість боржником у повному обсязі не погашена, заявник просив суд замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» правонаступником ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн.
Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2024 року ТОВ «Дебт Форс» відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Не погоджуючись з ухвалою суду ТОВ «Дебт Форс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невірну оцінку доказів, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
В обґрунтування доводів зазначено, що суд першої інстанції, відмовляючи у заміні стягувача у виконавчому провадженні правонаступником, ухвалив судове рішення, яке грунтується на припущеннях. Суд безпідставно не взяв до уваги, що виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню у даному випадку є виконавчий напис нотаріуса, право вимоги стягнення заборгованості за яким перейшло до ТОВ «Дебт Форс» згідно договору про відступлення права вимоги, який не визнаний у судовому порядку недійсним. Відповідні обставини щодо того, що сума боргу відрізняється від суми, право вимоги на яку набуло Товариство не може бути підставою для відмови у заміні стягувача у виконавчому провадженні правонаступником.
Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скагу заінтересовані особи не скористалися. 
У судове засідання апеляційного суду учасники справи (їх представники) не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Будь - яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до апеляційного суду від заявника та заінтересованих осіб не надходило. 
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників справи (їх представників) та скласти повну постанову у визначений законом строк. Вступна та резолютивна частини постанови не виготовлялись та не проголошувались судом 18.09.2024 через неявку учасників справи (їх представників) в судове засідання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 23.09.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О. О. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк». Боржником вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал».
Виконавче провадження № НОМЕР_2 є відкритим та не закінчено, що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. 
Зі змісту виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вбачається, що з ОСОБА_1 пропонується стягнути на користь ТОВ «Вердикт Капітал», якому ТОВ «ФК «Флексіс» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №21-12/20 КІ від 21.12.2020, якому ТОВ «Кредитні інціативи» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1/КІ від 21.12.2020, якому АТ «Укрсоцбанк» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2 від 25.03.2019 за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн.
15.02.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором №0402M312994-ZP.
У відповідності до п. 2.1 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 5.2 Договору № 15-02/23 права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реестру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).
У відповідності до пунктів 5.6.2 та 7.2 Договору № 15-02/23 сторони в підтвердження виконання п. 7.1 договору уклали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 ЦК України.
Відповідно до реєстру боржників до договору №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 15.02.2023 до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму боргу у розмірі 9 214,48 грн за кредитним договором №0402\012994 - ZP.
01.11.2023 рішенням єдиного учасника №8 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал».
21.05.2024 між ТОВ «Кампсіс Лігал» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 21-05/24 (К) про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Лігал» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0402\012994-ZP.
У відповідності до п. 2.1 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 5.2 Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).
На виконання п. 7.1 Договору № 21-05/24 (К) про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 21.05.2024 ТОВ «Дебт Форс» проведено оплату відповідно до платіжної інструкції.
Відповідно до реєстру боржників до договору №21-05/24 (К) про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 21.05.2024 до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму боргу у розмірі 9 214,48 грн за кредитним договором №0402\012994 - ZP.
Відмовляючи ТОВ «Дебт Форс» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості, зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 становить 14 426,92 грн, що відрізняється від суми, право вимоги на яку набуло ТОВ «Дебт Форс» на підставі договорів про відступлення прав вимоги. Суд дійшов висновку, що визначити порушення якого зобов`язання було підставою для відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, а також обсяг прав, правонаступництво в яких стало підставою для звернення із зазначеною заявою до суду є неможливим.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно із частинами першою-другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги (див. постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 2-2830/10).
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особиз виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача за виконавчим листом відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №21383/2010.
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання (див. висновки Верховного Суду у постановах від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила (пункти 27-130), що реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва
Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження у даних правовідносинах, оскільки такий висновок повністю спростовується встановленими судом обставинами справи, які повністю знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом. 
Судом встановлено, що на підставі вищевказаних договорів про відступлення прав вимоги ТОВ «Дебт Форс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором№0402/012994-ZPна ту суму, яка залишилась нестягнутою попереднім стягувачем за виконавчим провадженням. 
При цьому ОСОБА_1 не надано доказів повного виконання виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М.
За відкритими даними з автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 перебуває у стадії примусового виконання, відповідно виконавчий напис нотаріуса не виконаним.
При цьому, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання виконавчого напису, при цьому реалізувати право на примусове стягнення сум визначених виконавчим написом можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні. 
Так, положеннями ст. 89 ЦПК Українивизначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 76 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 442 ЦПК України, суд замінює стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» правонаступником ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні НОМЕР_1, оскільки на момент звернення Товариства до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн не закрито та не закінчено. 
Суд апеляційної інстанції виходить з того, що укладені між первісним кредитором та правонастуниками, останнім з яких є ТОВ «Дебт Форс» договори про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги не оспорювалися, недійсними не визнавалися, а отже є дійсними і підлягають виконанню. Жодних доказів, на підтвердження визнання договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором №0402\012994 - ZP недійсними чи оскарження боржником таких договорів у судовому порядку матеріали справи не містять. Таких доказів не отримано судом апеляційної інстанції у ході перегляду справи за апеляційною скаргою ТОВ «Дебт Форс». Суд зазначає, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язку боржника з виконання свого грошового зобов`язання за виконавчим написом.
Та обставина, що сума заборгованості, зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2021 відрізняється від суми, право вимоги на яку набуло ТОВ «Дебт Форс» до боржника ОСОБА_1 на підставі договорів про відступлення прав вимоги, та винесена 09.02.2022 приватним виконавцем постанова про передачу виконавчої дії на виконання до Пристоличної сільської ради за місцем роботи ОСОБА_1 не можуть слугувати підставою для відмови заміни стягувача у виконавчому провадженні правонаступником, оскільки питання щодо сплачених сум боргу за виконавчим написом та залишок суми боргу ОСОБА_1 підлягає встановленню між новим стягувачем, приватним виконавцем та боржником під час примусового виконання виконавчого напису. До нового стягувача переходить право вимоги до боржника лише в частині невиконаного ним виконачого напису.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Виходячи з вищенаведеного, ухвала суду першої інстанції не може вважатись такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріальногго права, у зв`язку з чим наявні підстави для її скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.
Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.
Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №206712, виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №0402\012994 - ZP у розмірі 14 426,92 грн.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Судді
 
                                                                                                                        Л. Д.  Поливач
 
                                                                                                                        А. М.  Стрижеус
 
                                                                                                                        О. І.  Шкоріна