У х в а л а
27 серпня 2024 року
м. Київ
Справа № 940/205/20
Провадження № 61-7496ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Кисель Анна Сергіївна (далі - адвокат), 
на постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року
у справі за позовом Державної іпотечної установи (далі - позивач) до скаржника та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і
в с т а н о в и в:
1.           У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідачів солідарно 1 033 320,24 грн заборгованості за кредитним договором від 7 грудня 2006 року № 02-06-И/34.
2.           3 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва постановив ухвалу, згідно з якою позов залишив без розгляду. Мотивував так: позивач у судові засідання, призначені на 8 липня та 3 жовтня 2022 року, не з`явився; повідомлений належним чином шляхом направлення повісток на електронну адресу, яку вказав у позовній заяві; про причини неявки не повідомив; заяви про розгляд справи за відсутності не подав.
3.           29 листопада 2023 року позивач, який не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.
4.           16 січня 2024 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою поновив позивачеві строк на апеляційне оскарження та відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2022 року.
5.           23 квітня 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою ухвалу суду першої інстанції скасував, справу скерував до цього суду для продовження розгляду. Мотивував так: без попереднього вирішення клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є передчасним і таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.
6.           22 травня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. До касаційної скарги адвокат також включила заперечення на ухвалу апеляційного суду від 16 січня 2024 року про відкриття апеляційного провадження. Касаційну скаргу обґрунтувала так:
-                   суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував статтю 257 ЦПК України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 вересня 2021 року у справі № 757/54510/17 (провадження № 61-2858св21), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 (провадження № 11-126заі22);
-                   якщо учасник справи надав суду електронну адресу (хоча міг цього не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні, не заперечує, щоб цей засіб комунікації використовував суд. Це покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення та відповідати на них. Суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно. Тому слід застосовувати «презумпцію обізнаності»: особа, якій адресоване повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або, принаймні, повинна дізнатися про повідомлення (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22)); 
-                   суд апеляційної інстанції безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження та відкрив апеляційне провадження у справі після спливу більш ніж одного року з дня постановлення судом першої інстанції ухвали, без урахування висновку щодо застосування приписів статті 354 ЦПК України, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 2-177/2007 (провадження № 61-13007св22). Згідно з цим висновком апеляційний суд, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження; сама по собі вказівка на те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарження, не є належним мотивуванням поновлення строку на таке оскарження; безпідставне поновлення відповідного строку, зокрема у разі вказівки тільки на наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; це процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування оскарженого судового рішення апеляційного суду, його ухвали про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, а також для скерування справи до вказаного суду для вирішення питання про відкриття такого провадження;
-                   позивач самостійно зазначив електронну адресу як зручний для нього спосіб обміну інформацією з судом і виявив готовність отримувати кореспонденцію на цю електронну адресу; 
-                   повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від її причин (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21));
-                   позивач не продемонстрував інтерес у якнайскорішому розгляді справи та не цікавився у розумні інтервали провадженням у справі;
-                   позивач для отримання правової допомоги неодноразово залучав представників. Так, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції здійснювали ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Проте жоден представник у судові засідання 8 липня та 3 жовтня 2022 року не з`явився;
-                   у матеріалах справи є довідки про доставку електронних листів, які підтверджують, що судові повістки суд відправив на електронну адресу позивача, яку той вказав у позовній заяві;
-                   те, що представник позивача подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, означає, що сторона позивача була повідомлена про дату та час судового розгляду (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2023 року у справі № 753/17628/19 (провадження № 61-4990св21));
-                   звернення позивача до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції означає обізнаність щодо дати такого засідання. Крім того, це клопотання не відповідає вимогам частини другої статті 212 ЦПК України, бо до нього позивач не долучив докази надсилання іншим учасникам справи.
7.           Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
8.           Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 26 квітня 2024 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених останнім абзацом частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1.     Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2.     Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 940/205/20.
3.     Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко