ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року	Львів	Справа № 260/8526/23 пров. № А/857/25397/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                        Обрізко І.М., 
суддів                                                            Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року (головуючий суддя Плеханова З.Б.) ухвалене в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін  у справі № 260/8526/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

                                                      встановив:

03 жовтня 2023, ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного центру підготовки особового складу Держприкордонслужби України (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі – В/Ч НОМЕР_1 , відповідач 1), в якому просив визнати протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01.03.2018 по 14.06.2021 із урахуванням базового місяця березень 2018 та абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078; зобов`язати В/Ч НОМЕР_1 вчинити дії щодо нарахування та виплати індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 01.03.2018 по 14.06.2021- березень 2018 та застосуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 залучено до участі в справі в якості співвідповідача  ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі – В/Ч НОМЕР_2 , відповідач 2).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_2 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті   ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди із  01.03.2018 до 17.02.2021 із застосуванням базового місяця березень 2018 та без врахування вимог пункту 5 абзаців 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078. Зобов`язано В/Ч НОМЕР_2  вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період із 01.03.2018 до 17.02.2021 - березень 2018 відповідно до вимог пункту 5 абзаців 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078, з урахуванням фактично виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльність В/Ч НОМЕР_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі за періоди з 18.02.2021 по 14.06.2021 включно  із застосуванням базового місяця березень 2018 та без врахування вимог пункту 5 абзаців 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078. Зобов`язано В/Ч НОМЕР_1 вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 18.02.2021 по 14.06.2021 включно  - березень 2018 та застосуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 №1078. В задоволенні інших позовних вимог -  відмовлено.
Суд виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Суд зазначив, що відповідачі нараховували та виплачували індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.06.2021, однак не у належний спосіб, а саме не враховано вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Оскільки фактична виплата не відбулась, то вимога позивача про компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення є передчасною. 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги. Вважають, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 1 зазначає, що в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, з причини відсутності в Головному центрі картки грошового забезпечення позивача за 2018, так як в цей період позивач проходив військову службу в НОМЕР_4 прикордонному загоні та судом даний доказ не витребовувався. З картки грошового забезпечення позивача за 2018 вбачається, що грошове забезпечення позивача на 01.03.2018 складало: посадовий оклад 740,00грн., оклад за військовим званням 65,00грн., надбавка за вислугу років 201,25грн., надбавка за виконання особо важливих завдань 905,63, надбавка за особливі умови служби пов`язані з ризиком для життя 111,00грн., виконання премія 3145,00 грн., всього 5207,87грн.. Грошове забезпечення позивача після підвищення згідно Постанови № 704 з 01.03.2018 стало: посадовий оклад 3080,00, оклад за військовим званням 1020,00, надбавка за вислугу років 1435,00, надбавка за виконання особо важливих завдань 1660,50 премія 2864,40 всього 10059,90. Щодо суми індексації, яка склалася в березні 2018, то з врахуванням цифрових значень у розрахунку індексації, врахування в якості базового місяця січня 2008, приписів п. 4, 5 Порядку №1078, даних Мінстатистики щодо індексів споживчих цін її розмір склав 4 463,15 грн. (1 762,00 грн. * 253,3 %), де 1762 грн. прожитковий мінімум 2018, 253,3 % величина прирості індексу споживчих цін. Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Таким чином, грошове забезпечення позивача підвищилось на 4852,02 грн. (10059,90 – 5207,87 = 4852,02 грн), що перевищило суму індексації (4463,15 грн.) при базовому місяці січень 2008 в березні 2018 на 388,87 грн. (4852,02 - 4463,15 = 388,87). Відповідно до абзацу 3 пункт 5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Оскільки підвищення доходу у березні 2018 перевищило суму індексації на 388,87 грн., індексація у березні 2018 не нараховується. Як наслідок, у Головного центру відсутні підстави для щомісячного нарахування перевищення суми індексації з лютого по червень 2021. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Відповідач 2 в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ґрунтується на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до пункту 4 Постанови № 704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13 і 14. Відтак, березень 2018 визначено базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у період з 01.03.2018 і вказаний спосіб нарахування індексації позивачеві було застосовано відповідачем за період з 01 березня 2018 по 31 грудня 2018. З огляду на зазначене, у грудні 2018 для індексації грошового забезпечення застосовується індекс 3,7 % (103,7 % - 100 %), а до цього часу індексація не нараховувалась, оскільки індекс споживчих цін не перевищував поріг індексації 103 %. Грошове забезпечення в березні 2018 перевищує суму індексації, яка склалась у березні 2018 (яка дорівнює нулю, оскільки змінився «базовий» місяць). Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Оскільки сума підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації, яка склалась у березні 2018, тому підстав для застосування фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період 01.03.2018 року до 17.02.2021 немає. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивачем подано відзив на апеляційні скарги, в якому просить залишити без змін рішення суду, а апеляційні скарги без задоволення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.
Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 по 14 червня 2021 перебував на військовій службі в органах Держприкордонслужби. Останнє місце військової служби – НОМЕР_5 (Головний центр підготовки особового складу Державної прикордонної служби України).
Наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону № 79 - ОС від 16 лютого 2021 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора  прикордонної служби 1 категорії - начальника кінологічної групи відділення  інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип Б) відділу прикордонної  служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » 1 категорії (тип Б), який вибуває для подальшого проходження служби в розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17 лютого 2021.
Наказом начальника Головного центру підготовки особового складу Держприкордонслужби України  від 18 лютого 2021 № 76-ОС, ОСОБА_1 зараховано до списків  особового складу  та поставлено на всі види забезпечення, як такого  який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Наказом начальника Головного центру підготовки особового складу Держприкордонслужби України від 09 червня 2021 № 263-ОС ОСОБА_1 було знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків прикордонного загону з 14 червня 2021.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2022 в справі № 260/4830/22 визнано  протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1  за період з 01 січня 2008 по 31 грудня 2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008. Зобов`язано В/Ч НОМЕР_2  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 по 31 грудня 2017 (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008, та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - з 01.01.2008 по день фактичної виплати індексації, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2023 залишено без змін рішення від 07 грудня 2022.
Згідно листа В/Ч 2142 від 24.05.2023, на запит, який надійшов на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону, вхідний від 02.05.2023 № 344І-23-Вх повідомлено, що В/Ч НОМЕР_2 відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2023 в добровільному порядку 24 травня 2023 виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/4830/22 шляхом нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 31.12.2017 включно з урахуванням січня 2008 як місяця для обчислення індексу споживчих цін у сумі 112690,73 грн. та компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації по день її фактичної виплати у розмірі 75618,44 грн. 
Після виконання рішення суду, враховуючи те, що був встановлений базовий місяць січень 2008, ОСОБА_1 , через представника звернувся до Головного центру підготовки особового складу Держприкордонслужби України із адвокатським запитом  від 26.07.2023  із  вимогою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.06.2021, у відповідності до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, тобто різницю між сумою індексації виплаченої за лютий 2018, і розміром підвищення грошового забезпечення, яке відбулось в березні 2018 (щомісячна фіксована сума індексації).
Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 23.08.2023 № 11/5794 - 23 - вих. повідомлено, що при звільненні з військової служби, ОСОБА_1 було виплачено індексацію грошового забезпечення на підставі довідки В/Ч НОМЕР_2 за період з січня 2016 по лютий 2021 в сумі 2 815,65 грн. та поточну індексацію грошового забезпечення за червень 2021 в сумі 193,86 грн.
Згідно  архівних картках грошового забезпечення за період проходження служби у НОМЕР_3 прикордонному загоні ОСОБА_1 була нарахована та виплачена індексація у таких розмірах:
- за період з 01 січня 2008 по 31 грудня 2017 у розмірі 112 690, 73 грн . (базовий місяць січень 2008).
- за 2018 (січень, квітень - грудень 2018) - у розмірі 71.08 грн. 
- за 2019 - у розмірі 1859, 07 грн. 
 - за 2020 - у розмірі 2664, 32 грн. 
- січень - лютий 2021 - 662, 84 грн.  
Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що нарахування йому індексації здійснювалося неправильно та призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у занижених розмірах, оскільки при нарахуванні індексації грошового забезпечення йому невірно було встановлено базовий місяць у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення. При нарахуванні індексації грошового забезпечення невірно встановлено базові місяці, у зв`язку із збільшенням розміру грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без зміни розміру посадового окладу. Зазначає, що в його випадку базовим місяцем повинен вважатися місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) за посадою, яку він займав, зокрема, березень 2018.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України № 2011-XII від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 вказаного Закону).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України № 1282-ХІІ від 03.07.1991 «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282-ХІІ).
Відповідно до ст.1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 Закону № 1282-ХІІ).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1-1 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку №1078 передбачено, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100%.
Отже, враховуючи те, що підвищення посадового окладу позивача з березня 2018 відбулося у зв`язку з прийняттям Постанови №704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзацом 2 пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Разом з тим, як вбачається з офіційних даних, що містяться на інтернет-сайті Державної служби статистики України, з березня 2018 по листопад 2018 індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами 3, 4, 6 пунктом 5 Порядку №1078.
Згідно з п.6 цього Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 КЗпП України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
На підставі аналізу наведених положень законодавства суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
У частині правильності обчислення належної позивачу індексації колегія суддів враховує наступне.
Аналіз положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-ХІІ дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Оскільки індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України дає підстави для висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 11 цього Порядку.
Отже, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
При цьому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення, з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
У справі, що розглядається, відповідачі не дотрималися норм абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078 у частині вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018) та не встановили, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.
Як наслідок, не перевіривши наявність підстав для виплати індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018) та не встановивши факту перевищення розміру підвищення грошового доходу суми індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, відповідачі не встановили право позивача на отримання визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) відповідно вимог до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що індексація грошового забезпечення позивачу в період з 01.03.2018 по 14.06.2021 повинна бути перерахована та виплачена із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018, з урахуванням абзацу 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
Отже, починаючи з березня 2018, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 по справі №816/1728/16, та від 23.03.2023 по справі №400/3826/21.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, якщо розмір підвищення грошового доходу в березні 2018 не перевищив суму індексації, що мала скластися в цьому місяці - 4 258,75 грн., то визначена сума індексації повинна бути була визначена згідно до пункту 5 абзаців 4, 5, 6 Порядку №1078, зокрема якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та цей розмір індексації має продовжуватися виплачуватися ОСОБА_1 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців.
Відповідно до п. 7 Розділу І наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 липня 2018 за № 854/32306 (станом на день виникнення правовідносин був чинний наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 № 425 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 за № 537/15228 (зі змінами) (далі - Інструкція № 425), де було визначено в п. 1.7 розділу І) грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Згідно з п. Розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 липня 2018 за 854/32306 (на час існування правовідносин Інструкція № 425), грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що заборгованість по грошовому забезпеченню перед ОСОБА_1 ,  яка виникла під час проходження служби у НОМЕР_3 прикордонному   загону   Західного регіонального управління ДПСУ із 01.03.2018 до 17.02.2021 та Головному  центру підготовки особового складу Держприкордонслужби України (В/Ч НОМЕР_1 ) з 18 лютого 2021 по 14 червня 2021 включно повинна бути виплачена саме: ІНФОРМАЦІЯ_9 (В/Ч НОМЕР_1 ) прикордонним загоном, де він проходив військову службу, де виник і залишився не виплаченим у повному обсязі борг щодо індексації грошового забезпечення.
Щодо покликання відповідача 1 на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, то апеляційний суд не приймає їх до уваги з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із ч.3, 5 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Предметом спору в даному випадку є оскарження бездіяльності відповідачів щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 14.06.2021.
Так, частиною 2 ст.233 КЗпП України, у редакції до 19.07.2022, було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.233 КЗпП, в редакції від 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116 КЗпП).
Тобто, із 19.07.2022 трудовим законодавством змінено правове регулювання строку звернення з позовом до суду щодо стягнення належної заробітної плати, а саме встановлено тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Разом з тим, предмет спору у даній справі стосується правових відносин до 19.07.2022, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин».
Апеляційний суд зазначає, що адвокат П.Сідак отримав відповідь Головного центру підготовки особового складу на адвокатський запит від 26.07.2023 - 23.08.23 № 11/5794 - 23 - вих. 
Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи відповідача 1 про недотримання позивачем вимог ч.5 ст.122 КАС України.
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-      
                                                
                                                           постановив:

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року  у справі № 260/8526/23, -  без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар