УХВАЛА
 
22 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 671/490/21-ц
провадження № 61-11388ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування майнової шкоди.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року відмовлено з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.
02 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на судове рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що заявник просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов наступних висновків в частині оскарження рішення суду першої інстанції. 
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
Пунктами 1, 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження.
За змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, рішення суду першої інстанції, які не були переглянуті апеляційним судом, не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Враховуючи, що вказане рішення суду першої інстанції не було переглянуто в апеляційному порядку, за результатами перегляду якого апеляційним судом була б прийнята відповідна постанова по суті спору, рішення суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки, рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження в зазначеній частині слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України
Касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 рокуне може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
З матеріалів, долучених до касаційної скарги вбачається, що 29 грудня 2023 року Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, тобто останнім днем касаційного оскарження даної ухвали, з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України, є 28 січня 2024 року. 
Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 02 серпня 2024 року, що вбачається з відмітки на поштовому конверті, який зданий до відділення Укрпошти, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України. 
Із заявою чи з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження заявник не звертався. Можливість вирішення цього питання при відсутності його заяви про поновлення строку, за власною ініціативою суду, законом не передбачено. 
Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, заявник має право надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року із зазначенням підстав для поновлення такого строку та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», постанови Пленуму Верховного Суду України  від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», оскільки він є споживачем банківських послуг, так як ним підписано договір з банком, а тому він звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі   № 160/15864/20 (провадження № 11-177апп21) зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.
Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.
Предметом спору у вказаній справі є відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку із неправомірним стягненням коштів та зобов`язання банку зняти позивача з реєстру боржників.
Таким чином, положення Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини у справі не поширюються, а з урахуванням предмету позову, заявником не обґрунтовано підстави звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги саме на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».
За змістом статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.
Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для його звільнення, оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан  ОСОБА_1 . До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги.
Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028 грн.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн  
(3 028 грн * 0,2 = 605,60 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відшкодування майнової шкоди.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2023 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська Є. В. Коротенко В. М. Коротун