ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року	Львів	Справа № 380/21093/23 пров. № А/857/7583/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1  та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  про визнання протиправним  дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Потабенко В.А.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 11 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:  визнати протиправними (скасувати) рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.03.2023 № 930030319641 та його бездіяльність щодо неврахування йому для обчислення розміру пенсії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 27 від 21.03.2011, виданої Державним підприємством «Шахта «Перевальська», та довідок про заробітну плату з 2000-2002 роки, 2004 рік № 245 від 02.02.2015, виданих закритим акціонерним товариством «Гидрострой»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплачувати йому пенсію, починаючи з 02.07.2016, відповідно до норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 27 від 21.03.2011, виданої Державним підприємством «Шахта «Перевальська», та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, 2004 рік № 245 від 02.02.2015, виданих закритим акціонерним товариством «Гидрострой», враховуючи фактично виплачені суми.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказану пенсію призначено на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 754/11636/16-а, якою зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 02.07.2016 призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 29.05.1984 по 19.05.1986, з 25.05.2002 по 30.11.2002, з 27.04.2004 по 19.11.2004, з 03.03.2008 по 01.08.2009, з 22.08.1992 по 02.04.1997. Вказує, що до заяви про призначення пенсії ним було долучено поряд із документами, які підтверджують стаж, документи про заробіток, що враховуються під час первинного призначення пенсії, а саме: довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 27 від 21.03.2011, видану Державним підприємством «Шахта «Перевальська», та довідки про заробітну плату за 2000-2002 роки, 2004 рік № 245 від 02.02.2015, видані закритим акціонерним товариством «Гидрострой». Зауважує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 380/150/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати йому пенсію відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати звернення до органу Пенсійного фонду України. Зазначає, що після отримання правничої допомоги дізнався про те, що органи пенсійного фонду, зарахувавши на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 754/11636/16-а, до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 29.05.1984 по 19.05.1986, з 25.05.2002 по 30.11.2002, з 27.04.2004 по 19.11.2004, з 03.03.2008 по 01.08.2009, з 22.08.1992 по 02.04.1997, не врахували його заробітної плати (доходу) за такі періоди. Звертає увагу на те, що довідки про заробітну плату (дохід) подавались при первинному зверненні за призначенням пенсії та їх оригінали знаходяться у матеріалах пенсійної справи. Разом із листом від 31.03.2023 за вих. № 1300-5208-8/46578 ГУ ПФУ у Львівській області надіслало рішення про відмову йому у перерахунку пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами від 28.03.2023 за вих. № 930030319641, яке прийняте ГУ ПФУ в м. Києві. Така відмова мотивована тим, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» долучена довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами, оскільки первинні документи знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, перевірити обґрунтованість видачі наданої довідки про заробітну плату можливості немає. Не погоджується з таким рішенням, вважає його протиправним, таким, що порушує його право на належний розмір пенсійного забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 28.03.2023 о/р №   930030319641 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області  перерахувати (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №   27 від 21.03.2011, яка видана державним підприємством «Шахта «Перевальська», та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, за 2004 рік № 245 від 02.02.2015, які видані закритим акціонерним товариством «Гидрострой», враховуючи фактично виплачені суми. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при призначенні пенсії та обчисленні її розміру Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не була врахована отримана позивачем заробітна плата за період з 01.01.1991 по 31.03.1996, яка зазначена у довідці від 21.03.2011 № 27, що видана державним підприємством «Шахта «Перевальська», та за період з 01.06.2000 по 30.11.2004, яка зазначена у довідці від 02.02.2015 №   245, що видана закритим акціонерним товариством «Гідрострой». Суд першої інстанції проаналізував зміст довідки від 21.03.2011 № 27 та встановив, що вона складена державним підприємством «Шахта «Перевальська», містить усі необхідні реквізити та відомості, визначені п. 2.10 Порядку № 22-1, містить відомості про заробітну плату позивача, яка має враховуватись при обчисленні пенсії із зазначенням суми заробітної плати за період з 1991 по 1996 роки. Стосовно неврахування відповідачем заробітної плати ОСОБА_1 за 2000-2002 роки, за 2004 рік, яка зазначена у довідці від 02.02.2015 №   245, що видана закритим акціонерним товариством «Гідрострой», суд першої інстанції вказав, що ГУ ПФУ у м. Києві в оскаржуваному рішенні від 28.03.2023 о/р №   930030319641 не зазначив жодних мотивів її неврахування, що є достатньою підставою для задоволення позовних вимог в цій частині. З огляду на вказане, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ у м. Києві, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з наданими   додатковими документами, не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені у п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, тому його необхідно визнати протиправним та скасувати. Вирішуючи питання щодо дати, з якої необхідно перерахувати позивачу пенсію, суд першої інстанції виходив  з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановив, що оскільки позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з наданими документами 24.03.2023, тому перерахунок пенсії необхідно здійснити з 01.04.2023 (з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа).
Не погодившись із прийнятим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду взагалі відсутня дата, з якої необхідно здійснити перерахунок пенсії позивача, що фактично робить неможливим виконання цього рішення через його невизначеність в питанні часу, з якого підлягають відновленню порушені права позивача, які були захищені судом. Вказує, що суд першої інстанції, застосував норму права (ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), якою регулюється питання здійснення чергових перерахунків пенсії та прийшов до помилкового висновку про перерахунок пенсії на підставі додатково поданих ним документів з 01.04.2023. Звертає увагу на те, що він звернувся до пенсійного органу з вимогою про відновлення своїх порушених прав під час первинного призначення йому пенсії, коли не було враховано заробіток на підставі довідок, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи та подавались вперше разом з документами про призначення пенсії. Зауважує, що в даному випадку виникли правовідносини обчислення розміру пенсії під час її первинного призначення, врегульовані абз. 1, 5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і неналежне обчислення розміру його пенсії під час її призначення слугувало його зверненню до пенсійних органів із відповідною заявою. Вказує, що ГУ ПФУ у м. Києві під час первинного призначення пенсії, 02.07.2016, мав би врахувати спірну заробітну (дохід) та обчислити розмір пенсії на підставі наданої йому довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 27 від 21.03.2011 року, виданої Державним підприємством «Шахта «Перевальська» та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, 2004 рік № 245 від 02.02.2015 року, виданих Закритим акціонерним товариством «Гидрострой». Оскільки такого не було зроблено, то пенсія підлягає перерахунку з врахуванням заробітної плати (доходу) із моменту її первинного призначення, а саме починаючи з 02.07.2016.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що разом із заявою ОСОБА_1 не надав первинні документи або акт перевірки архівних довідок про заробітну плату від 21.03.2011 № 27, про заробітну плату за період з квітня 1991 року по березень 1996 року, видану ДП «Шахта Перевальська». Звертає увагу на те, що основним у цій справі є те, що відповідно до Закону № 1058 та Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи повинна підтверджуватися і відповідати даним в первинних документах підприємства. Зауважує, що оскільки первинні документи знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, перевірити обґрунтованість видачі наданої довідки про заробітну плату можливості немає, тому підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно його заяви від 24.03.2023 відсутні.  Вказує, що вимога зобов`язання виплачувати позивачу пенсію з урахуванням довідки, виданої Державним підприємством «Шахта «Перевальська» та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, 2004 рік № 245 від 02.02.2015 року, виданих Закритим акціонерним товариством «Гидрострой» є безпідставною та передчасною.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду та не подано заяви про його поновлення. Вказує, що оскільки первинні документи знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, перевірити обґрунтованість видачі наданої довідки про заробітну плату можливості немає, тому підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно його заяви від 24.03.2023 відсутні.
Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому зазначено, що довідка № 28 від 21.03.2011, видана Державним підприємством «Шахта «Перевальська», відповідає абзацу 2 підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зокрема, в ній зазначено назви первинних документів, на підставі яких її видано.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  слід залишити без задоволення,  а апеляційну скаргу   ОСОБА_1  – задовольнити частково, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах, яка йому призначена на виконання судового рішення.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 754/11636/16-а, яка набрала законної сили, скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2018 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано неправомірною відмову Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України у м. Києві щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві  з  02.07.2016 призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 29.05.1984 по 19.05.1986, з 25.05.2002 по 30.11.2002, з 27.04.2004 по 19.11.2004, з 33.03.2008 по 01.08.2009, з 22.08.1992 по 02.04.1997.
На виконання вказаного судового рішення позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У подальшому рішенням Львівського окружного адміністративного суду рішенням від 05.03.2020 у справі № 380/150/20, яке набрало законної сили, визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у Львівській області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати звернення до органу Пенсійного фонду України. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо невиплати нарахованих сум пенсії ОСОБА_1 за період з 02.07.2016 по грудень 2018 року. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області виплатити ОСОБА_1 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, за період з 02.07.2016 по грудень 2018 року.
При призначенні пенсії та обчисленні її розміру ГУ ПФУ у Львівській області не враховано отриману позивачем заробітну плату за період з 01.01.1991 по 31.03.1996, яка зазначена у довідці від 21.03.2011 № 27, що видана державним підприємством «Шахта «Перевальська», та за період з 01.06.2000 по 30.11.2004, яка зазначена у довідках від 02.02.2015 №   245, що видані закритим акціонерним товариством «Гідрострой».
24.03.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою №  1777 про перерахунок пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами.
Вказана заява від 24.03.2023 відповідно до принципу екстериторіальності розглядалась ГУ ПФУ у м. Києві, яке 28.03.2023 прийняло рішення о/р №  930030319641 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з наданими документами.
До заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_3 було надано дублікат довідки від 21.03.2011 № 27 про заробітну плату за період з квітня 1991 року по березень 1996 року, видану ДП «Шахта «Перевальська».
Водночас, ГУ ПФУ у Львівській області вказало, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» долучена довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами. Копії первинних документів, на підставі яких вона була видана, надано не було. Оскільки первинні документи знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, перевірити обґрунтованість видачі наданої довідки про заробітну плату можливості немає.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 28.03.2023 о/р №   930030319641 про відмову позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати (обчислити) і виплачувати позивачу пенсію відповідно до норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №   27 від 21.03.2011, яка видана державним підприємством «Шахта “Перевальська», та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, за 2004 рік № 245 від 02.02.2015, які видані закритим акціонерним товариством «Гидрострой», враховуючи фактично виплачені суми.
Колегія суддів частково погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до  ст. 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п. 6 ч. 1  ст. 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера, та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 або, у разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 (додаток 1).
Проаналізувавши вказану норму, колегія суддів зазначає, що за загальним правилом обчислення пенсії здійснюється за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. Однак, вказане правило має виключення, коли для обчислення пенсії може бути врахований страховий стаж до 01.07.2000 у двох випадках, а саме: за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження страхового стажу підряд до 01.07.2000 довідкою про заробітну плату первинними документами; у разі, якщо страховий стаж починаючи 01.07.2000 становить менше 60 місяців.
Відповідно до п. 1 ст. 43 Закону № 1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додатково документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
За приписами ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Приписами ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Відповідно до  ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку), затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок № 22-1).
Згідно з п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Отже, обов`язковою умовою для обчислення чи перерахунку пенсії з урахування заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Вищевказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові  від 24.06.2021 у справі № 233/179/17.
З наведених правових норм можна зробити висновок про те, що за бажанням особа має право звернутися до органу Пенсійного фонду за обчисленням пенсії із врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000, надавши довідку про заробітну плату, яка має містити інформацію про назву первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Така довідка є підставою для обчислення пенсії за умови її підтвердження первинними документами.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що підтвердження достовірності даних довідки відбувається шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації.
Із матеріалів справи слідує, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії  з 02.07.2016 та обчисленні її розміру ГУ ПФУ у Львівській області не було враховано отриману позивачем заробітну плату за період з 01.01.1991 по 31.03.1996, яка зазначена у довідці від 21.03.2011 № 27, що видана державним підприємством «Шахта «Перевальська», та за період з 01.06.2000 по 30.11.2004, яка зазначена у довідках від 02.02.2015 №   245, що видані закритим акціонерним товариством «Гідрострой».
Довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 27 від 21.03.2011, виданою Державним підприємством «Шахта «Перевальська» підтверджується заробітна плата ОСОБА_1 за періоди роботи з квітня 1991 року по березень 1996 року. В цій довідці вказано про те, що вона видана на підставі особових рахунків за 1991-1996 роки № 2285 (а.с.27).
Довідкою № 28 від 21.03.2011, виданою Державним підприємством «Шахта «Перевальська» (знаходиться у матеріалах справи) підтверджується те, що довідка № 27 від 21.03.2011 видана на підставі особових рахунків з 01.04.1991 по 31.03.1996 на ім`я ОСОБА_1 . Суми заробітної плати відповідають первинним документам по особових рахунках, які знаходяться на зберіганні у ДП «Шахта «Перевальська», пронумеровані та зшиті. Копії особових рахунків видати неможливо, так як вони зшиті по 10-20 й більше людей в одній книзі (а.с.27, зворот).
Колегія суддів проаналізувала зміст довідки від 21.03.2011 № 27 та встановила, що вона складена державним підприємством «Шахта «Перевальська». Вказана довідка містить відомості про заробітну плату позивача, яка має враховуватись при обчисленні пенсії із зазначенням суми заробітної плати за період з квітня 1991 року по березень 1996 року.
Відтак, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вказана довідка є прийнятною, оскільки вона містить усі необхідні реквізити та відомості, визначені п. 2.10 Порядку № 22-1.
Доводи ГУ ПФУ у Львівській області про неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки, є необгрунтованими та не можуть братись до уваги, оскільки у постанові від 12.04.2021 у справі №   219/4550/17   Верховний Суд дійшов висновку, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Крім того, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 прийшов до висновку, про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем надано пенсійному органу належні та достатні докази про заробітну плату для проведення перерахунку його пенсії відповідно до вимог Закону № 1058-IV
При цьому, відповідачем не було надано жодного доказу про скасування спірної довідки або того, що записи в ній є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону.
Враховуючи вказане, пенсійний орган безпідставно не врахував вказану довідку при перерахунку позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Разом з тим, відповідач в оскаржуваному рішенні та в апеляційній скарзі зазначив, що первинні документи, які підтверджують довідку про заробітну плату знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, тому перевірити обґрунтованість видачі наданої довідки про заробітну плату можливості немає.
Суд апеляційної інстанції вважає такі посилання відповідача безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 та 2   ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього   Закону   поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених   Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Частиною 3  ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Отже, відповідно до наведених норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.
Колегія суддів зазначає, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.
Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.
Суд апеляційної інстанції повторно наголошує, що неможливість проведення перевірки таких документів (довідок) та первинних документів, на підставі яких вони видані, не може бути підставою для порушення соціальних прав особи.
Стосовно неврахування відповідачем заробітної плати ОСОБА_1 за 2000-2002 роки, за 2004 рік, яка зазначена у довідках від 02.02.2015 №   245, що видана закритим акціонерним товариством «Гідрострой», суд апеляційної інстанції вказує, що ГУ ПФУ у м. Києві в оскаржуваному рішенні від 28.03.2023 о/р №  930030319641 не зазначило жодних мотивів її неврахування. Більше того, вказана довідка взагалі не взагалі не згадується пенсійним органом в оскаржуваному рішенні, що є достатньою підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.
Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 01.08.2023 за вих. № 1300-5903-8/112043 на адвокатський запит представника позивача повідомило, що за матеріалами пенсійної справи № 930030319641 призначення пенсійної виплати ОСОБА_1 здійснило Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 754/11636/16-а – 15.08.2018. Вказано, що оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 754/11636/16-а не містить зобов`язання щодо врахування для обчислення пенсії ОСОБА_1 довідки від 02.02.15 № 245 про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, то відповідно цю довідку  невраховано при виконанні вищевказаної постанови (а.с.30, зворот).
Із матеріалів справи слідує, що довідки про заробітну плату за 2000-2002 роки, 2004 рік № 245 від 02.02.2015, видані Закритим акціонерним товариством «Гидрострой», яке розташоване на території іноземної держави. Підставою їхньої видачі є платіжні відомості. Тобто, як і попередня довідка, вони підтверджені первинними документами (а.с.28-29).
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ у м. Києві від 28.03.2023 о/р №   930030319641, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з наданими   додатковими документами, не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені у п.п. 1, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, тому його необхідно визнати протиправним та скасувати.
Вирішуючи питання щодо дати, з якої необхідно перерахувати позивачу пенсію з урахуванням вищевказаних довідок, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після отримання правничої допомоги, він дізнався про те, що органи пенсійного фонду, зарахувавши на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 754/11636/16-а, до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 29.05.1984 по 19.05.1986, з 25.05.2002 по 30.11.2002, з 27.04.2004 по 19.11.2004, з 03.03.2008 по 01.08.2009, з 22.08.1992 по 02.04.1997, не врахували заробітної плати (доходу) за такі періоди.
Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою №  1777 про перерахунок пенсії у зв`язку з неврахуванням наявних довідок про заробітну плату лише 24.03.2023.
У ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що оскільки позивач звернувся із заявою про перерахунок (обчислення) пенсії у зв`язку з наданими документами 24.03.2023, тому перерахунок пенсії необхідно здійснити з 01.04.2023 (з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа).
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що у цій справі у позивача  виникло право на підвищення пенсії саме з моменту звернення із заявою про перерахунок (обчислення) пенсії на підставі вищевказаних довідок про заробітну плату, а судом першої інстанції вірно частково задоволено позовні вимоги з 01.04.2023, у межах шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції помилково застосував норму права (ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Стосовно доводів ГУ ПФУ у Львівській області у відзиві на апеляційну скаргу про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, колегія суддів наголошує на тому, що позивач після призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 02.07.2016 не був обмежений у можливостях як своєчасного письмового звернення до пенсійного органу, так і самостійного виявлення неврахування довідок про заробітну плату, наприклад, шляхом доступу до особистого електронного кабінету на офіційному сайті Пенсійного фонду України, однак звернувся до пенсійного органу лише 24.03.2023.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера, та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 або, у разі якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.
За загальним правилом обчислення пенсії здійснюється за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. Однак, вказане правило має виключення, коли для обчислення пенсії може бути врахований страховий стаж до 01.07.2000 у двох випадках, а саме: за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження страхового стажу підряд до 01.07.2000 довідкою про заробітну плату первинними документами; у разі, якщо страховий стаж починаючи 01.07.2000 становить менше 60 місяців.
Колегія суддів зазначає, що позивач виявив бажання, щоб його пенсію обчислювали з урахуванням страхового стажу до 01.07.2020 лише 28.03.2023, тому необгрунтованими є доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що в даному випадку виникли правовідносини обчислення розміру пенсії під час її первинного призначення, врегульовані абз. 1, 5 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог із 02.07.2016.
Відтак, з метою захисту порушеного права позивача, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  перерахувати (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.04.2023,  відповідно до норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №   27 від 21.03.2011, яка видана державним підприємством «Шахта «Перевальська», та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, за 2004 рік № 245 від 02.02.2015, які видані закритим акціонерним товариством «Гидрострой», враховуючи фактично виплачені суми.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає про те, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний спір, однак в резолютивній частині оскаржуваного рішення не вказав дату, з якої необхідно обчислювати позивачу пенсію на підставі відповідних довідок (01.04.2023).
Таким чином оскаржуване рішення слід змінити шляхом викладення абзацу третього резолютивної частини рішення у новій редакції.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно із п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта  статті 317 КАС України).
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни абзацу третього резолютивної частини рішення суду, з урахуванням висновків та обставин встановлених вище.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року  у справі № 380/21093/23 змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду першої інстанції в наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області  перерахувати (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.04.2023,  відповідно до норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №   27 від 21.03.2011, яка видана державним підприємством «Шахта «Перевальська», та довідок про заробітну плату за 2000-2002 роки, за 2004 рік № 245 від 02.02.2015, які видані закритим акціонерним товариством «Гидрострой», враховуючи фактично виплачені суми».
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	С. М. Кузьмич