ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/102/22  Номер провадження 22-ц/814/1574/24	Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
Секретар:Кириченко В.В.
Розглянувши у вдкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», треті особи: Головне управління Держпраці в Харківській області, Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Харківській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, визнання незаконними актів про нещасний випадок на виробництві та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до  АТ «Українська залізниця». В обгрунтування позову вказувала, що вона з січня 2019 року працює на посаді сторожа території Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». 13.01.2021 о 20 год. вона заступила на зміну, а о 04 год. 30 хв 14.01.2021 вийшла з приміщення обстежити прилеглу територію. При виході з будівлі КПП вона підслизнулася і впала, вдарившись при падінні головою об поріг і втратила свідомість. Прийшовши до тями, вона зайшла у приміщення, прикрила рану серветками та про отриману травму нікого не повідомила. 14.01.2021 о 07 год 30 хв її прийшов змінити інший сторож, який побачивши сліди крові повідомив одразу бригадира сторожів, який разом із інженером з охорони праці відвели її до медпункту, де надали першу медичну допомогу та викликали швидку допомогу, якою доставили до лікарні. В лікарні вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 14.01.2021 по 02.02.2021, а потім лікувалася амбулаторно по 10.05.2021 з діагнозом - закрита ЧМТ, забій головного мозку, вогнищева контузія правої лобної долі тощо. Внаслідок отриманої травми їй встановлено 2 групу інвалідності безстроково. В кінці лютого 2021 року їй передали копію акта Н-1/НП від 26.01.2021 яким встановлено, що нещасний випадок визнаний таким, що не пов`язаний з виробництвом.
Позивач вважає, що складений Акт не відповідає законодавству. Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана була діяти відповідно до положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 № 37 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві». Комісія зобов`язана була скласти акт за формою Н-5 та акт за формою Н-1, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом або акт за формою НВП, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом і передати їх для затвердження роботодавцю.
Також вказує, що ушкодження здоров`я, заподіяне під час виконання нею трудових обов`язків, заподіяло їй моральні й фізичні страждання, які обмежують її можливості вести звичний спосіб життя, тому вважає, що їй заподіяна моральна шкода.
Просить визнати нещасний випадок, який стався з нею 14.01.2021 о 05 год. таким, що пов`язаний з виробництвом; визнати незаконним та скасувати Акт форми Н-1/НП від 26.01.2021 про розслідування нещасного випадку на підприємстві; зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 14.01.2021 о 05 год. на території філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» та скласти Акт за формою Н-1; стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 500 000 грн.
Рішенням Диканського районного суду Полтавської обалсті від 07 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано Акт форми Н-1/НП від 26.01.2021 про розслідування нещасного випадку на підприємстві, що сталося 14.01.2021 з ОСОБА_1 на території Харківської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця».
В іншій частині позовних вимог, а саме про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, зобов`язання провести розслідування та відшкодування моральної шкоди, відмовлено.        
Стягнуто з відповідача АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.
В апеляційному порядку рішення оскаржило АТ «Українська залізниця».Скарга мотивована тим , що судом порушено норми матеріального та процксуального права. Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення не в повній мірі дослідив докази по справі.
Скаржник вказує, що висновок суду про , те що «відповідач мав отримати висновок лікарсько-експертної комісії лікувально-профілактичного акладу за місцем лікування потерпілого щодо встановлення звязку погіршенн стану здоровя працівника з впливом на нього небезпечних, шкідливих виробничих факторів , психоемоційних причин або протипоказань за станом здоровя виконувати роботу», є хибним .
Відповідно до вимог Порядку , якщо комісія з розслідування нещасного випадку встановила факт впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища на працівника під час виконання трудових обов`язків, важкості та напруженості трудового процесу , тоді нещасний випадок є пов`язаний з виробництвом і підтвердежнням цього факту має бути медичний висновок для прийняття такого рішення відповідачем. Якщо відповідач при складанні Акту про нещасний випадок , дійшов висновку, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом та не підпадає під дію п.п.7 п.72 Порядку , потреба у медичному висновку відсутня.
Положеннями Порядку не передбачено проведення повторного розслідування, у разі складання Акту про нещасний випадок з запізненням на один-два дні , за такою формальною причиною , якщо всі обставини комісією досліджені , оформлені згідно з вимогами Порядку та Акт про нещаснй випадок узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин , що склалися , тобто є вірним по суті, а це окреме недотримання п.30 Порядку не може бути підставю для визнання акту про розслідування нещасного випадку незаконним.
АТ «Українська залізниця» просить скасувати рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року в частині задоволених позвних вимог, та відмовити ОСОБА_1 в задовленні позовних вимог у повному обсязі.
Судовим розглядом встановлено, що згідно наказу від 04.01.2019 ОСОБА_1 прийнята на посаду сторожа дільниці руху 1 групи філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». Наказом від 02.06.2020 ОСОБА_1 переведена сторожем у дільницю охорони будівель, споруд та обєктів підприємства (а.с.13).
13.01.2021 о 20 год. ОСОБА_1 заступила на нічну зміну по охороні центрального в`їзду на територію Харківської вагонної дільниці.
14.01.2021 о 04 год. 30 хв., ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці, а саме біля входу в будівлю КПП впала, вдарившись при падінні головою об поріг.
14.01.2021 зранку, близько 08 год ОСОБА_1 доставлена до медпункта, де їй була надана перша медична допомога та викликана карета швидкої допомоги. Після чого на автомобілі швидкої допомоги, ОСОБА_1 була госпіталізована до міської лікарні, де знаходилась на лікуванні з 14.01.2021 по 02.02.2021 із діагнозом - закрита ЧМТ, забій головного мозку, вогнищева контузія правої лобної долі, субдуральний крововилив.
В подальшому ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні з 03.02.2021 по 06.05.2021.
Згідно довідки МСЕК від 13.05.2021 ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності безстроково .
16.01.2021 директором філії «Пасажирська компанія» видано наказ про створення комісії з розслідування нещасного випадку .
В ході проведеного розслідування, 19.01.2021 зроблений огляд місця події, про що складений протокол огляду. У даному протоколі зазначено, що місцем нещасного випадку є територія Харківської вагонної дільниці біля будинку КПП. Одноповерхова цегляна будівля розмірами 3,3х 3,1 м., розташована ліворуч від в`їзних воріт на територію підприємства. Приміщення КПП опалюється електрообігрівачем. Площадка перед ганком вистелена тротуарною плиткою, рівна, очищена від снігу та посипана піском. Перед вхідними дверима поріг 1000мм х 400 мм, висотою 30 мм. В нічний час доби прилегла територія освітлюється прожектором .
Відповідно до письмових пояснень в матеріалах розслідування, ОСОБА_1 вказала, що перебуваючи на зміні з 13 на 14 січня 2021 року вона в черговий раз почистила сніг та поверталась до КПП. У неї закрутилася голова і вона впала, вдарившись об поріг. Відразу нікому не повідомила про травму, дочекалася змінного сторожа. Потім усвідомивши тяжкість травми пішла разом із бригадиром до медпункта .
В матеріалах розслідування, крім іншого наявні письмові пояснення ОСОБА_2 в яких вказано, що 14.01.2021 прийшовши на зміну побачив ОСОБА_1 , а на підлозі кров та кров`яні серветки. На його запитання ОСОБА_1 відповіла що впала. 
Крім того наявні письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в яких також зазначається, що зі слів ОСОБА_1 остання впала та вдарилась головою.
Також в матеріалах розслідування наявні копії сторінок журналу про проведення інструктажу з питань охорони праці, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшла такий 11.12.2020 та копія медичної книжки позивачки, згідно якої нею пройдений щорічний медичний огляд .
Відповідно до Акта розслідування нещасного випадку від 26.01.2021 за формою Н-1/НП, що стався 14.01.2021 о 05 год. з ОСОБА_1 комісією зроблений висновок, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 є таким, що не повязаний з виробництвом. Комісією встановлено, що під час виконання трудових обов`язків ОСОБА_1 не піддавалась впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, згідно медогляду до роботи сторожем придатна. Також вказано, що обставини травмування внаслідок раптового погіршення стану здоров`я не підпадають під дію п.п.7 п.52 Порядку № 337.
Основоположні засади належної організації охорони праці визначені частиною 4 статті 43 Конституції України, якою закріплено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Аналіз положень, визначених статтями 153,159-161 КЗпП України, дає можливість зробити висновок, що законодавець встановлює для роботодавця обов`язок щодо належної організації охорони праці на підприємстві та забезпечення контролю за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці.
Згідно зі статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Частиною 2 статті 36 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України « Про охорону праці».
У статті 22 Закону України « Про охорону праці» зазначено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнським об`єднанням профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.
Пунктом 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, передбачено, що вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку .
Розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу (п. 9 Порядку).
Зміст положень даного Порядку вказує, що проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, а також з`ясування обставин і причин нещасного випадку, обстеження місця настання нещасного випадку, одержання письмових пояснень потерпілого та свідків нещасного випадку і причетних до нього осіб, складання акта розслідування нещасного випадку за встановленою формою, належить до компетенції комісії по розслідуванню нещасного випадку.
Колегія суддів дослідивш матеріали справи погоджується із висновком суду першої інстанції , що комісією з розслідування нещасного випадку не встановлено в повному обсязі фактичні обставини справи , оскільки направляючи запит до міської клінічної лікарні , у такому не вказано обставини нещасного випадку, результати дослідження умов праці і виробничого середовища, зокрема кількісні і якісні характеристики небезпечних, шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, які передували настанню нещасного випадку. Окрім того , запиту голови комісії про встановлення зв`язку (або його відсутність) погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, матеріали розслідування не містять, як не містять і самого медичного висновку.
Також , є усанвовленим факт, що комісія з розслідувань нещасного випадку створена 16.01.2021 , натомість Акт за формою Н-1/НП датований 26.01.2021, незважаючи на те, що згідно п.30 Порядку розслідування мало бути проведене протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії . Доказів наявності письмового погодження територіального органу Держпраці на продовження розсідування нещасного випадку та копії відповідного наказу суду не надано . 
Окрім того , відповідачем не надно підтверджень повідомлення та запрошення позивача ОСОБА_1 до співпраці на 26 січня 2021 року (дата складання Акту Н-1/НП) , що у сукупності є підставою для скасування Акту форми Н-1/НП від 26.01.2021 у зв`язку із його прийняттям з порушенням Порядку розслідування та обліку нещасних випадків .
Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не доведені належними і допустимими доказами, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.
Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Рішення місцевого суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення.
Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді:     А.І. Дорош

О.А.Лобов