УХВАЛА
31 липня 2024 року 
м. Київ
справа № 357/6174/20
провадження № 61-12595св22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М.,
суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі:  ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець Вадим Валентинович, Державне підприємство «Сетам»,
третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_3  на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року у складі судді Цуранова А. Ю., та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у складі колегії суддів Таргоній Д. О., Голуб С. А., Писаної Т. О.,  
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В. В., Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), який у подальшому уточнили і просили:
- визнати недійсними та скасувати електронні торги, проведені 27 грудня 2019 року з реалізації предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним та скасувати протокол проведення електронних торгів № 456854 від 27 грудня 2019 року;
- визнати недійсним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений приватним виконавцем Кравцем В. В.;
-  визнати недійсним та скасувати свідоцтво № 1-714 про придбання майна з електронних торгів, а саме квартири АДРЕСА_1 , видане 12 червня 2020 року ОСОБА_3 ;
- визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності за  ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , проведену державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Мельничук М. В., індексний номер 52642197.
Позов обґрунтований тим, що на забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника ОСОБА_2 за договором від 12 жовтня 2011 року про надання невідновлювальної кредитної лінії № 385022090NONREVOLVI (зі змінами) перед кредитором АТ «Укрсоцбанк», позивачами укладено іпотечний договір № 385022090NONREVOLVI-ZAST2 від 12 жовтня 2011 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Л. О. вчинено виконавчий напис № 1820, яким звернено стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , для погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 12 жовтня 2011 року у розмірі 271 742,86 грн. 
22 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравець В. В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого напису.
У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до АТ «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Л. О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва  Кравець В. В., про визнання виконавчого напису,  вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Вегерою Л. О. від 18 вересня 2019 року № 1820 таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2019 року у справі № 357/13387/19 заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту, а саме встановлення заборони на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить  на праві приватної власності ОСОБА_2 , відповідно до договору дарування від 26 жовтня 2000 року № 1-4038.
Також заяву про забезпечення позову було подано ОСОБА_1 у справі № 357/13882/19 за її позовом до АТ «Укрсоцбанк» в особі АТ «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Л. О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва  Кравець В. В., ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року у цій справі вжито заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , згідно з договором дарування квартири від 26 жовтня 2000 року № 1-4038. 
Незважаючи на наявність заборон 27 грудня 2019 року ДП «Сетам» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , що оформлено протоколом № 456854 та актом. Переможцем торгів став ОСОБА_3 , який 18 червня 2020 року з`явився до квартири, пред`явивши свідоцтво про придбання майна з електронних торгів № 1-714, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та довідку про зняття з реєстрації позивачів.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року у справі № 357/13387/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1820 від 18 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округуВегерою Л. О.
Позивачі зазначали, що вказані прилюдні торги проведені з порушенням чинного законодавства, оскільки спірна квартира перебувала під подвійним обтяженням, тому приватний виконавець зобов`язаний був зупинити виконавче провадження, а визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підтверджує порушення прав позивачів в момент продажу їх єдиного житла, а тому наявні підстави для визнання недійсним правочину. Зазначено про продовження строків оскарження результатів прилюдних торгів на період карантину.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано недійсними електронні торги, проведені 27 грудня 2019 року ДП «Сетам» з реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним протокол проведення ДП «Сетам» електронних торгів № 456854 від 27 грудня 2019 року;
Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 24 січня 2020 року, затверджений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва  Кравцем В. В. при примусовому виконанні виконавчого  напису № 1820 від 18 вересня 2019 року.
Визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, а саме квартири АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за № 1-714, видане 12 червня 2020 року ОСОБА_3 та припинено право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 . 
В іншій частині позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що процедуру реалізації належного позивачам майна у примусовому порядку не можна вважати такою, що відповідає вимогам закону, оскільки із скасуванням виконавчого напису, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають. При цьому, враховуючи положення про продовження строків загальної та спеціальної позовної давності, передбачені статтями 257, 258 ЦК України, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), які були введені в дію Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», суд дійшов висновку про те, що позов подано в межах строку позовної давності.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01  грудня 2021 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу нерухомого майна на оспорюваних електронних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, а тому електронні торги, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, є недійсними. Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив і решту позовних вимог про визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, акта приватного виконавця про проведення електронних торгів та свідоцтва про право власності.
Вирішуючи питання про припинення права власності, набутого відповідачем ОСОБА_3 в результаті спірного правочину, суд першої інстанції правильно вважав вимоги позивачів про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на спірну квартиру такими, що               не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, зокрема частині третій  статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з якою відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, які її подала
У касаційній скарзі  ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року і ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. 
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень 
заявник посилається на пункт 1 частини другої статті   389 ЦПК України. Вважає, що суди не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року у справі № 6-1375цс16, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2022 року у справі № 372/3235/20, від 01 червня 2022 року у справі № 591/7612/19, від 03 серпня 2022 року у справі № 756/13399/15-ц. Заявник зазначав, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового  висновку, що норми Закону України 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби                 (COVID-19)» поширюють свою дію на спірні правовідносини та продовжують спеціальний строк позовної давності, визначений статтею 48 Закону України             «Про іпотеку».
Крім того, заявник посилався на те, що застосовуючи норми цього Закону, суди не звернули увагу на те, що він набрав чинності з 02 квітня 2020 року, після закінчення спеціального трьохмісячного строку, встановленого статтею 48 Закону України «Про іпотеку», що прямо суперечить принципам застосування закону у часі. 
Позиція інших учасників справи
У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що суди повно та всебічно з`ясували всі обставини у справі, надали належну оцінку наявним у справі доказам та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Щодо доводів відповідача про застосування позовної давності, то такий строк на їхню думку ними не пропущений, позов ними було подано вчасно, оскільки на той час обрахування процесуальних строків було призупинено у зв`язку поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями), на всій території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, який діяв на час закінчення строку позовної давності. До того ж цей строк не є пропущеним з огляду на подачу ними позовів до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.
Рух справи в суді касаційної інстанції
13 грудня 2022 року  ОСОБА_3 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року. 
Верховний Суд ухвалою від 29 грудня 2022 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року, витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
24 лютого 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 14 лютого 2024 року на підставі частин третьої, п`ятої                          статті 403 ЦПК України передав справу № 554/154/22 (провадження                         № 61-4783св23) за позовом  ОСОБА_5 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (далі - ПАТ «МТБ Банк»), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_6 , третя особа - приватний  нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В. В. про визнання незаконними та скасування результатів електронних торгів, акта державного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, а також за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи: Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми), ПАТ «МТБ Банк», ДП «СЕТАМ», приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В. В., про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ПАТ «МТБ Банк» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 червня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року на розгляд Великої Палати Верховного Судудля вирішення виключної правової проблеми та для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.
Щодо виключної правової проблеми колегія суддів зазначила, що відсутня єдність у практиці Верховного Суду щодо ефективних способів захисту прав власника (законного користувача) майна, відчуженого у процедурі примусового виконання судового рішення. Боржники у таких справах, які не є сторонами договорів купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, звертаються до суду із вимогами про визнання недійсними цих торгів (їх результатів), про скасування торгів                               (їх результатів) тощо, і лише в окремих випадках заявляють вимогу про витребування відчуженого на публічних торгах майна.
Так, колегія суддів вважала, що для забезпечення єдності судової практики щодо захисту права власності позивача, який вважає себе власником майна, відчуженого на прилюдних торгах за договором, стороною якого він не був, важливо вирішити такі питання:
- який ефективний спосіб захисту прав власника (законного користувача) у спорах про продаж його майна на прилюдних торгах у процедурі примусового виконання судового рішення, якщо такий позивач не є стороною договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем торгів;
- чи є необхідними у таких спорах для захисту прав позивача вимоги про визнання недійсним укладеного з переможцем торгів договору купівлі-продажу (стороною якого позивач не був, унаслідок чого він формально не може вимагати застосування наслідків недійсності цього договору у разі визнання його недійсним), про визнання недійсними та скасування торгів (їхніх результатів), а також інші вимоги, відмінні від вимоги про витребування предмета купівлі-продажу.
Також Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що з метою забезпечення ефективного захисту права власності позивача на майно, продане у порядку, встановленому для примусового виконання судових рішень, задля забезпечення процесуальної економії та запобігання спробам позивача уникнути застосування припису частини другої статті 388 ЦК України, належним способом захисту є витребування майна у набувача, який придбав відповідне майно на прилюдних торгах. Вказаний спосіб захисту забезпечить баланс інтересів власника?позивача від порушень з боку недобросовісного набувача майна, гарантуватиме захист прав добросовісного набувача цього майна згідно з частиною другою статті 388 ЦК України, а також можливість на підставі рішення суду про задоволення зазначеної вимоги внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості як про право власності позивача на нерухоме майно, так і про всі речові права й обтяження (зокрема на підставі договору іпотеки) цього майна, які існували на момент проведення прилюдних торгів.
Отже, врахувавши висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, про те, що право на витребування майна з незаконного володіння може мати як його власник, так і законний користувач (див., наприклад, постанови від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (пункт 95), від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19), а також про неефективність інших вимог, ніж витребування майна з володіння набувача, який придбав це майно у процесі примусового виконання судового рішення на прилюдних торгах не від позивача (див., наприклад, постанови від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19 (пункти 9.33-9.34) і від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункти 44, 48)), колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, сформульованого у постанові від 20 квітня 2023 року у справі № 918/351/21 (918/955/21) щодо ефективності за подібних правовідносин у спорах про захист прав власника (законного користувача) майна, яке було відчужене в процедурі примусового виконання судового рішення, вимог про визнання недійсними результатів електронних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів і припинення права власності.
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у  справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду 24 квітня 2024 року справу № 554/154/22 (провадження № 14-24цс24) прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 26 червня 2024 року, а надалі розгляд справи відкладено на 11 вересня 2024 року. 
Оскільки правовідносини у справі № 357/6174/20 подібні з правовідносинами у справі № 554/154/22, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду та яка нею не розглянута, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 357/6174/20 до завершення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 554/154/22.
Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити провадження у справі № 357/6174/20 за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича, Державного підприємства «Сетам», третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акта про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності відповідача на майно, за касаційною скаргою  ОСОБА_3  на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 554/154/22.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                             І. М. Фаловська
Судді                                                                                       В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
А. С. Олійник
В. В. Сердюк