11.07.24
33/812/361/24
Провадження № 33/812/361/24                                Категорія: ст. 124 КУпАП 
Головуюча у першій інстанції                                 Микульшина Г. А.
Доповідачка апеляційного суду                                 ОСОБА_1         

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
11 липня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд
у складі: головуючої – судді                 Ямкової О. О.
за участю: секретаря Ковальського Є. В.,
потерпілої                         ОСОБА_2 ,         
представниці потерпілої ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
       за апеляційною скаргою захисниці Зеленської А. П. на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 червня 2024 року, якою 
    ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 ,
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, -
В С Т А Н О В И В:

З постанови судді вбачається, що 22 березня 2024 року о 9 годині 45 хвилині пані водій ОСОБА_4 керувала транспортним засобом марки «Hyundai i10», номерний знак НОМЕР_1 , та рухалася по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві, де знаходячись на регульованому перехресті з вулицею Малогвардійською при здійсненні повороту ліворуч з крайнього лівого положення, проявила неуважність та не надала переваги в русі автомобілю «Hyundai i10», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїла зіткнення, чим порушила пункти 2.3.б, 16.6 ПДР України, та завдала автомобілям механічні пошкодження. 
Не погодившись з такою постановою судді, захисниця ОСОБА_4 – адвокатка Зеленська А. П. подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_4 за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 
Апелянтка зазначила, що ухвалюючи оспорене судове рішення, суддя надала перевагу одним доказам над іншими, та не врахувала дані схеми ДТП, а саме ширину смуги, по якій рухалася потерпіла, та місце зіткнення, яке зафіксовано на іншій смузі руху, лівій для потерпілої, на якій стояв автомобіль ОСОБА_4 , яка пропускала зустрічний транспорт. Також судом безпідставно проігноровані висновки експертизи, яка проведена на їх замовлення. 
Потерпіла ОСОБА_2 подала додаткові пояснення, у яких не визнала вимог апеляційної скарги.
Справа розглянута у суді апеляційної інстанції за відсутності захисниці ОСОБА_5 , яка повідомлена про дату та час її слухання, заяв та клопотань про причини поважності своєї неявки суду не надала, та за відсутності ОСОБА_4 , яка не з`явилася до суду через зайнятість на роботі. Одночасно ОСОБА_4 надана заява про відкладення слухання справи з причини надання нею переваги виконанню трудових завдань перед її особистою участю в судовому засіданні за поданою в її інтересах апеляційною скаргою. Мотивів неможливості явки за судовою повісткою, яка є підставою для оплати робочого часу та вивільнення з роботи у заяві не наведено. Не подано разом і інших клопотань, які є підставою для відкладення слухання за неможливістю розгляду судом справи у призначеному ним засіданні. Внаслідок цих обставин причини неявки ОСОБА_4 , у розумінні статті 294 КУпАП, визнані судом не поважними.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представниці ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усієї сукупності доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тому розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі. А сама постанова, яка приймається за наслідками розгляду такої справи, у відповідності до положень статті 283 КУпАП, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи у провину ОСОБА_4 ставиться порушення пунктів 2.3б, 16.6 ПДР України, з огляду на які, вона при проїзді регульованого перехрестя проспекту Богоявленського з вулицею Малогвардійською у місті Миколаєві, здійснювала поворот ліворуч та не надала переваги в русі автомобілю під керуванням пані водія ОСОБА_2 , яка рухалася по проспекту Богоявленському в зустрічному напрямку у крайній правій смузі руху, внаслідок чого допустила зіткнення.
Вважаючи, що такі дії ОСОБА_4 підтверджені належною сукупністю доказів, суддя суду першої інстанції, визнала її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Втім, ці висновки судді ґрунтуються на неправильно встановлених обставинах справи.
Так, за положеннями пунктів 2.3б, 16.6 ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний бути уважним, слідкувати за зміною дорожньої обстановки та повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
В той же час з наданої до суду схеми ДТП, що складена працівниками поліції та підписана обома водіями без зауважень, ще і узгоджується з їх письмовими поясненнями та фото розташування транспортних засобів, після ДТП (а.с.2-4, 24-28, 75-77), слідує, що пані водій ОСОБА_4 виїхала на регульоване перехрестя для здійснення повороту ліворуч на сигнал світлофору, який дозволяє рух (зелений). Зупинилася на перехресті у лівій смузі руху зустрічного транспорту з метою надання переваги автомобілю потерпілої, яка рухалася у зустрічному напрямку у його правій крайній смузі руху, тобто виконала обов`язки, передбачені пунктом 16.6 ПДР України.
Втім, зіткнення, яке відбулося на лівій смузі руху зустрічного напрямку безпосередньо на перехресті, де зупинила автомобіль ОСОБА_4 , уникнути не вдалося за рахунок виїзду зі своєї смуги руху автомобіля потерпілої. При тому, що зміна напрямку руху, перестроювання на перехресті в іншу смугу руху при випередженні, обгоні тощо, руху по двом смугам одночасно ПДР України не допускається.
За технічними характеристиками транспортних засобів марки «Hyundai i10» вбачається, що довжина автомобіля складає 3665см, ширина 1660см.
За схемою ДТП ширина проїзної частини в одному напрямку складає 6.7м, ширина правої смуги руху - 3.4м, ширина лівої смуги руху - 3.3м. Місце зіткнення від правого краю проїзної частини, по якій рухалася потерпіла, утворює відстань в 3.9м. Відстань від цього ж краю до заднього правого колеса автомобіля потерпілої є 2.4м, від правого переднього колеса 2.5м. 
Пошкодження, які спричинені транспортним засобам, та зафіксовані у схемі дорожньо-транспортної пригоди, а також на фото свідчать про те, що зіткнення відбулося лівою передньою частиною автомобіля потерпілої з передньою частиною автомобіля, під керуванням ОСОБА_4 ..
За наведеного, слід виснувати, що автомобіль, під керуванням пані водія ОСОБА_4 для здійснення повороту ліворуч зупинився у лівій смузі руху зустрічного напрямку, без виїзду на праву смугу, у якій рухався автомобіль потерпілої. Тобто ОСОБА_4 під час здійснення маневру виконані приписи пункту 16.6 ПДР України.
В той же час потерпіла ОСОБА_2 , рухаючись у правій смузі руху зустрічного напрямку, виїхала на перехрестя у своїй смузі руху та почала зміщуватися лівіше, тобто рухалася вже одночасно у двох смугах руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 .
В іншому випадку, при порушені ОСОБА_4 приписів пункту 16.6 ПДР України, механізм зіткнення транспортних засобів відбувся б іншим чином, зокрема, передньою частиною автомобіля потерпілої з правою частиною автомобіля ОСОБА_4 на тій смузі руху, у якій рухалася потерпіла.
Слід також звернути увагу, що за шириною транспортного засобу «Hyundai i10» (1660см), у правій смузі руху (шириною 3.4м) мали змогу розташуватися одночасно два автомобіля такої марки, але без дотримання інтервалу. На жаль, ширини правої смуги руху зустрічного напрямку було недостатньо для безпечного проїзду перехрестя потерпілою.
За наведеного не є слушним висновок судді суду першої інстанції з приводу можливого виїзду автомобіля, під керуванням ОСОБА_4 , на праву смугу руху зустрічного напрямку для здійснення огляду транспорту, який міг рухатися у двох смугах зустрічного напрямку, так як зіткнення транспортних засобів відбулося у іншій, лівій смузі зустрічного напрямку руху, в якій зупинився автомобіль, під керуванням ОСОБА_4 , що виключає, навіть, можливість її виїзду у праву смугу руху зустрічного напрямку. Крім того за конструкцією автомобіля, підстав для додаткового виїзду водія з метою огляду зустрічного напрямку, не вимагається. 
В той же час цим обставинам, які встановлені судом апеляційної інстанції, не суперечить і висновок експерта, складений на замовлення ОСОБА_4 (а.с.43-55).
За встановлених обставин, на переконання апеляційного суду, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_4 при здійсненні нею повороту ліворуч приписів пунктів 2.3б та 16.6 ПДР України, оскільки в діях пані водія ОСОБА_4 відсутні порушення, визначені цими пунктами ПДР України, внаслідок чого в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, в межах складеного уповноваженими особами поліції відносно нею протоколу про адміністративне правопорушення.
З огляду на наведене, при апеляційному перегляді даної справи не встановлена наявність порушення пунктів 2.3б, 16.6 Правил дорожнього руху України з боку пані водія ОСОБА_4 , а за такого, постанова судді про визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підлягає скасуванню з ухваленням нової про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП. 
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисниці Зеленської А. П. задовольнити.
Постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 червня 2024 року скасувати та ухвалити нову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_4 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Головуюча                                         О. О. Ямкова