ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/15707/22  Номер провадження 22-ц/814/2144/24	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості
на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2024 року, постановлене суддею Материнко М.О.,
у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и в:
       28.12.2022 Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 11 655,89 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн.
       В обґрунтування підстав позову зазначає, що 22.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю. При заповненні заяви про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю відповідач повідомляла про те, що вона проінформована про відповідальність за подачу завідомо недостовірних даних чи умисне неповідомлення відомостей, які можуть впливати на прийняття відповідних рішень центром зайнятості та ознайомлена з пам`яткою про права та обов`язки зареєстрованих безробітних, підписавши Додаток №2 до індивідуального плану працевлаштування безробітного. 
       16.02.2022 за результатами звірки фахівцем з питань зайнятості установлено, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку в Філії з 22.10.2021 по 16.02.2022 та отримання допомоги по безробіттю, із 02.09.2021 по 21.09.2021 перебувала у трудових відносинах з КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради», де працювала кухонним працівником за основним місцем роботи і отримала дохід, який склав 2 082,74 грн., з подальшим нарахуванням 847,92 грн. у квітні 2022 року, що суперечить чинному законодавству.
       На підставі встановлених відомостей складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним від 31.05.2022 №138, яким зафіксовано виявлені порушення.
       31.05.2022 наказом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості №26 прийнято рішення про повернення коштів у розмірі 11 655,89 грн., яке 01.06.2022 надіслано ОСОБА_2 разом із листом про відшкодування коштів №16/46/695-22 щодо повернення коштів у добровільному порядку протягом 15 календарних днів після ознайомлення з наказом. 
       10.06.2022 ОСОБА_1 особисто отримала такий лист, залишивши його без реагування. Наказ про повернення допомоги по безробіттю відповідачкою не оскаржувався, а сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю її отримувачем у добровільному порядку не повернута, тому позивач просить захистити порушене право згідно заявлених вимог позову.
Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2024 у задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю - відмовлено у повному обсязі.
Стягнуто з Полтавського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження того, що на момент надання статусу безробітного та призначення/виплати допомоги по безробіттю центр занятості не мав інформації про останнє місце роботи відповідача, а також, що відсутність такої інформації вплинула на умови призначення та/або виплату допомоги по безробіттю.
       Крім того, суд не встановив факту належності відповідача до категорії зайнятих в розумінні ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», оскільки станом на день звернення до центру зайнятості (22.10.2021) вона була звільнена з роботи і до категорії зайнятого населення протягом всього періоду отримання допомоги з безробіття вона вже не належала.
Позивач оскаржив рішення районного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,а також неповне з`ясування обставин справи, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити. 
Зазначає, що на час звернення із відповідною заявою у трудовій книжці відповідачки був відсутній запис про останнє місце роботи - КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради». Відтак, остання умисно не надала фахівцям центру зайнятості актуальні відомості про її останнє місце роботи, як того вимагає п.17 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792. Не дотримання наведеної норми є підставою для відмови у наданні особі статусу безробітного (п.п.1 п.23 цього Порядку).
Вважає, що районний суд неправильно застосувався положення статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» щодо відповідальності та достовірності поданих центру зайнятості відомостей про безробітного, а також нерелевантну позицію Верховного Суду.
Наголошує, що у заяві про надання статусу безробітного від 22.10.2021 ОСОБА_1 під особистий підпис була попереджена про цивільно-правову та кримінальну відповідальність за подачу завідомо неправдивих даних чи умисне неповідомлення відомостей, а тому зобов`язана повернути суми здійснених їй виплат.
Зазначає, що Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення №60/62 від 13.02.2009, не вимагає направлення письмового офіційного запрошення безробітним для ознайомлення з таким Актом. Тому ОСОБА_1 було запрошено для ознайомлення з Актом 31.05.2022 у телефонному режимі, а наказ №26 про повернення допомоги надіслано рекомендованим листом із повідомленням від 10.06.2022.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.08.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 26.08.2024.
09.09.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Остапенка А.І. на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, як законне та обґрунтоване.
16.09.2024 позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, на задоволенні якої наполягає. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджується, що 22.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного. У заяві наявна примітка про ознайомлення з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Також відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» поінформована про обробку її персональних даних з метою здійснення сертифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої нею для нарахування та отримання матеріального забезпечення на випадок безробітті.
На звороті заяви власноручно ОСОБА_1 зазначено, що вона незареєстрована як безробітна в іншому центрі зайнятості та проінформована про цивільно-правову та кримінальну відповідальність за подачу завідомо недостовірних даних чи умисне неповідомлення відомостей./а.с.14 т.1/
22.10.2021 датована заява ОСОБА_1 адресована директору Полтавської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ про призначення їй виплати допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації. Ознайомлена із умовами і тривалістю призначення допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»./а.с.15 т.1/
Додатком 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного є «Права та обов`язки зареєстрованих безробітних» від 28.10.2021 та підписані ОСОБА_1 /а.с.16 т.1/
22.10.2021 Полтавською міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ сформовано персональну картку № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у розділі 3 указано інформацію про останній вид зайнятості: ТОВ «Командор», кухонний працівник; дата припинення останнього виду діяльності: 30.06.2021; причина припинення: ст.36 п.1 КЗпП України, за згодою сторін; дата надання статусу безробітного: 22.10.2021; підстава: ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення»./а.с.13 т.1/
16.02.2022 за змістом доповідної записки №32/02 фахівця першої категорії з питань зайнятості відділу організації працевлаштування населення ОСОБА_3 , виявлено, що ОСОБА_1 подала неправдиві відомості, оскільки при звірці даних, що надійшли від ДРЗДСС, останнє місце роботи ОСОБА_1 . КП «Добробут». Особу в телефонному режимі проінформовано про факт виявлення такої невідповідності і рекомендовано надати документи, що підтверджують трудову діяльність на КП «Добробут»./а.с.18 т.1/
10.05.2022 КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» листом №104 повідомило Полтавську міськрайонну філію Полтавського обласного центру зайнятості, що ОСОБА_1 працювала в КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» на посаді кухонного робітника в період з 02.09.2021 (наказ №100-к від 01.09.2021) по 21.09.2021 (наказ №151-к від 16.09.2021) за основним місцем роботи. Із 16.09.2021 по 21.09.2021 працівник перебувала у відпустці без збереження заробітної плати (наказ №5-в від 16.09.2021). Загальний дохід, який був нарахований КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» ОСОБА_1 за період із 02.09.2021 по 21.09.2021 склав 2 082,74 грн. У квітні працівнику проведено донарахування за відпрацьований період у сумі 847,92 грн. з подальшою виплатою коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 . Дані донарахувань будуть відображені у звітності до ПФУ за ІІ квартал 2022 рік./а.с.20-23 т.1/
31.05.2022 складено Акт №138 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яким зафіксовано висновок: 
-         ОСОБА_1 , подавши недостовірні відомості про останнє місце роботи отримала статус безробітного, отримувала соціальні послуги та призначене матеріальне забезпечення на випадок безробіття;
-        керуючись п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», стягнути з ОСОБА_1 кошти, виплачені їй як допомога по безробіттю за період із 22.10.2021 по 16.02.2022./а.с.24 т.1/
       31.05.2022 Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості видано наказ №26 «Про повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_2 »./а.с.25 т.1/
       Копія указаного наказу надіслана ОСОБА_1 листом від 01.06.2022 №16/46/695-22, який адресат отримала 10.06.2022./а.с.26,27 т.1/
       За змістом довідок, складений Полтавською міськрайонною філією Полтавського обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 нараховано: жовтень 2021 року – 1 091,89 грн.; листопада 2021 року – 3 111,88 грн.; грудень 2021 року – 2 961,74 грн.; січень 2022 року – 2 961,74 грн.; лютий 2022 року – 1 528,64 грн./а.с.28-29 т.1/
       Подані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву трудова книжка та Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) свідчать про те, що протягом періоду отримання допомоги по безробіттю (з 22.10.2021 по 16.02.2022) ОСОБА_1 не працювала та заробітку не мала, тобто до категорії зайнятого населення не належала. 
При постановленні рішення районний суд виходив із того, що робота відповідача із 02.09.2021 по 21.09.2021 у КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» значення для визначення її права на допомогу по безробіттю не мала, оскільки її страховий стаж, протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної 22.10.2021, становив більше ніж шість місяців. Натомість загальний страховий стаж відповідача становив понад 10 років, а тому наявність або відсутність інформації про роботу в КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» не впливала на розмір допомоги по безробіттю. 
Доказів та розрахунків на користь іншого висновку позивач суду не подав. Тоді як допомога по безробіттю не підлягає стягненню з особи, якщо її виплата здійснена центром зайнятості за відсутності рахункової помилки або за відсутності факту недобросовісності набувача.
Із огляду на викладене, установивши, що відповідачка не була ознайомлена під підпис з Актом №138 розслідування страхових випадків та за відсутності доказів, що на момент надання статусу безробітного та призначення/виплати допомоги по безробіттю центр занятості не мав інформації про останнє місце роботи відповідача і відсутність цієї інформації вплинула на умови призначення та/або виплату допомоги по безробіттю відповідачу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
       Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.
       Повернення безпідставно набутого майна врегульовано статтями 1212-1215 ЦК України.
       Спеціальним законодавством, що регулює правовідносини у сфері зайнятості населення та реалізації прав громадян на соціальний захист від безробіття, є закони України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», які у спірних правовідносинах підлягають застосуванню в редакціях від 14.08.2021. 
       Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - Закон №5067-VI) безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
       Відповідно до пункту першого частини першої статті 9 Закону №5067-VIкожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується, серед іншого, шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.
       Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону №5067-VIстатусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
       Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина друга статті 43 Закону №5067-VI).
       Згідно і пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону №5067-VIзареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.
       Пунктом 2 частини 1статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ) визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі припинення реєстрації безробітного відповідно до статті 45 Закону України «Про зайнятість населення».
       Зокрема, за змістом пункту 8 частини першої статті 45 Закону №5067-VI реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.
       Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
       Пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
       При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
       У цій справі, як на доказ недобросовісності набувача, позивач посилається на те, що на час звернення із відповідною заявою відповідачка умисно не надала фахівцям центру зайнятості актуальні відомості про її останнє місце роботи, що є підставою для відмови у наданні особі статусу безробітного.
       Так, за змістом п.17 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного (у тому числі засобами електронної ідентифікації) до центру зайнятості, який обирає для обслуговування, пред`являє документи, зазначені в підпункті 1 пункту 4 цього Порядку, серед іншого, трудову книжку (цивільно-правовий договір чи документ, який підтверджує припинення останнього виду зайнятості). Особа, яка втратила трудову книжку, пред`являє дублікат трудової книжки чи довідку архівної установи про прийняття та звільнення з роботи.
        Відсутність на дату прийняття рішення про надання статусу безробітного документів, зазначених у пунктах 17 і 18 цього Порядку є підставами для відмови у наданні статусу безробітного (п.23 Порядку).
       Разом із цим, якправильно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що станом на момент надання статусу безробітного та призначення/виплати допомоги по безробіттю центр занятості не мав інформації про останнє місце роботи відповідача, а відсутність цієї інформації вплинула на умови призначення та/або виплату допомоги по безробіттю відповідачу.
       Доводи апеляційної скарги, що відповідачка при реєстрації в центрі зайнятості не мала права на отримання допомоги по безробіттю, а також проте, що нею було порушено умови реєстрації в центрі зайнятості є безпідставними та не знайшли свого підтвердження. Натомість, надані позивачем докази підтверджень виключно факт звернення відповідачки із заявою про надання статусу безробітного, копія трудової книжки у будь-якому обсязі до такої заяви не надавалася, що ставить під сумнів у цілому на підставі яких документів відповідальним працівником центру зайнятості формувалася персональна картка ОСОБА_1 та не виключає недбалість самого фахівця центру зайнятості. 
       Отже, відсутніми є підстави вважати, що виплата допомоги по безробіттю у спірний період була здійснена відповідачці за фактом недобросовісної поведінки останньої.
       За встановлених обставин, посилання позивача у доводах апеляційної скарги щодо обізнаності відповідачки про цивільно-правову та кримінальну відповідальність за подачу завідомо неправдивих даних чи умисне неповідомлення відомостей, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про недоведеність недобросовісності дій набувача.
       При цьому, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, не спростованими позивачем, що надані відповідачем суду відомості трудової книжки ОСОБА_1 та Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) свідчать про те, що загальний страховий стаж відповідачки навіть без періоду роботи з 02.09.2021 по 21.09.2021 у КП «Добробут Полтавської громади Полтавської міської ради» становив понад 10 років, тобто не впливала на розмір допомоги по безробіттю. 
       Доводи апеляційної скарги, що Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення №60/62 від 13.02.2009, не вимагає направлення письмового офіційного запрошення безробітним для ознайомлення з таким Актом розслідування, не спростовують тієї обставини, що у відповідності до пункту 5 його положень особа має бути ознайомлена з Актом під підпис. Тоді як доказів на підтвердження запрошення ОСОБА_1 для ознайомлення з Актом у телефонному режимі, позивачем не надано.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлених обставин справи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості - залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 лютого 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складено 26.09.2024.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Чумак