Справа № 734/537/24 	Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І. 	
Провадження № 33/4823/809/24 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Нечваля Я.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження (в режимі відеоконференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Нечваля Я.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року,

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини              НОМЕР_1 , 244 батальйон, стрілець, сержант,

притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.  

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 18 січня 2024 року, о 22 год. 39 хв., на автодорозі           М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 79 км., Чернігівського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FIAT SCUDO» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Також, 19 січня 2024 року, о 03 год. 04 хв., на автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 97 км., с. Кіпті, Чернігівського району, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FIAT SCUDO» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у лікаря нарколога відмовився.

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Нечваль Я.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративних правопорушень. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що працівниками поліції           ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальні права та не надано можливості скористатися правом на допомогу адвоката. Акцентує увагу на тому, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені права ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, було здійснено без його участі, що позбавило останнього можливості надати свої пояснення з приводу даних обставин події, чим було порушено право на захист.
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає пропущеним його з поважних на те причин.
До початку розгляду справи, на адресу апеляційного суду, захисник Нечваль Я.В. надіслав письмове пояснення, у якому посилається на порушення самої процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника (в режимі відеоконференції), який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/73 (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як слідує з матеріалів справи, 18.01.2024 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №610980, згідно якого, він, 18 січня 2024 року, о 22 год. 39 хв., на автодорозі           М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 79 км., Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем марки «FIAT SCUDO» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху  (а.с.5).
Також, 19.01.2024 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №611445, згідно якого 19 січня 2024 року, о 03 год. 04 хв., на автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 97 км., с. Кіпті, Чернігівського району, Чернігівської області, він керував автомобілем марки «FIAT SCUDO» д.н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у лікаря нарколога відмовився (а.с.21).
Отже, дані протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції.

В матеріалах справи наявні диски із відеозаписами подій, які мали місце 18 та 19 січня 2024 року, за участю ОСОБА_1 (а.с.11,28), зміст яких підтверджує обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення та висновки місцевого суду про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До того ж, на відеозаписах працівників поліції, 18.01.2024 року поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі, і у закладі охорони здоров`я, а 19.01.2024 року ОСОБА_1 взагалі категорично відмовився пройти будь-який огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому посилання апелянта, в цій частині не є переконливими.   
Тобто, ОСОБА_1 не зробив жодних дій, які б свідчили про дійсність його намірів пройти на вимогу працівника поліції відповідний огляд на стан сп`яніння, що вірно розцінено як відмова від проходження огляду, що свідчить про належно проведений огляд на стан виявлення алкогольного сп`яніння і дає підстави для відхилення доводів апеляційної скарги.
При цьому, працівники поліції роз`яснювали водію, що у разі відмови від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, на нього будуть складені адмінматеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але останній відмовився від проходження такого огляду. 
На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення ОСОБА_1 можливого виявлення стану алкогольного сп`яніння в разі продуття приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, від продуття яких він відмовився, а також його відмови від проходження відповідних оглядів на стан сп`яніння саме - у закладі охорони здоров`я, і зумовило таку його поведінку.
Також, факти відмови водія ОСОБА_1 від проходження оглядів на стан алкогольного сп`яніння було зафіксовано і на технічні носії, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Направлення, які мають місце у матеріалах справи, на що також звертає увагу захисник у поданій апеляційній скарзі, у даному випадку, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено адмінматеріали саме за його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Наданими відеозаписами зафіксований факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що також мають місце відмітки у протоколах, що свідчить про те, що останньому були роз`яснені його права та обов`язки, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було, і це дає підстави визнати доводи апелянта, в цій частині, надуманими.
Також, ОСОБА_1 під час складання протоколів стосовно нього скористався своїм конституційним правом, яке передбачене                               ст. 63 Конституції України та відмовився надавати будь-які пояснення по суті порушення.

Крім того, із переглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не ставив питання щодо надання йому адвоката, і це свідчить про те, що останній не мав бажання скористатися правовою допомогою захисника.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення оглядів на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення таких оглядів та оформлення протоколів щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколів до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання захисника на порушення місцевим судом прав                 ОСОБА_1 , через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.
Окрім цього, місцевий суд вживав відповідних заходів щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у судовому засіданні шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень, та враховуючи, що останній у судове засідання не з`явився, а клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутності.

Більш того право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , бути присутнім під час розгляду справи в суді було поновлене апеляційним судом, останнього було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи.
Інші твердження захисника у письмовому поясненні мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.
Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію захисника слід розцінювати, як намагання уникнути його довірителем установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом 18 та 19 січня 2024 року, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції                       ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчинених правопорушеннях, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику – адвокату Нечвалю Я.В. строк на апеляційне оскарження постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року.
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Нечваля Я.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 березня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за   ч. 1 ст.  130  КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач