Справа № 991/7568/24
Провадження 1-кс/991/7600/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Веселе, Бериславського району, Херсонської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні №22023000000000094 від 28.01.2023,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_7 , погоджене прокурором ОГП ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, з можливістю внесення застави у розмірі 2 910 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 812 000 гривень, з покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту (м. Київ), в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що: 
- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України;
- наявні ризики, передбачені пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність;
-застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою підозрюваного, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначені вище ризики.
У судовому засіданні присутні прокурор ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Захисником ОСОБА_5 заявлене клопотання про повернення слідчому клопотання про обрання запобіжного заходу як таке, що подане до неналежного суду. Вважав, що з таким клопотанням слідчий мав звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва, а не до Вищого антикорупційного суду.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 , просили клопотання ст. слідчого з ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 повернути слідчому без розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення такого клопотання, вважав, що сторона обвинувачення звернулась із клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у к кримінальному провадженні №22023000000000094 від 28.01.2023 до належного суду.
Клопотання прокурора та сторони захисту про долучення до провадження додаткових матеріалів та матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_4 , слідчий суддя задовольнив. 
У задоволенні інших клопотань, судом відмовлено, з огляду на недоведеність перед судом їх доцільності в рамках розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. 
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 підтримав, з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити в повному обсязі.
Не погоджуючись з доводами прокурора, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні та в письмових запереченнях просили суд відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки підозра необґрунтована та доданими до клопотання доказами не доведена. В той же час сторона захисту зауважила, що не доведено наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення. На підставі наведеного ОСОБА_4 та його захисники просили відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу, додані до нього матеріали, надані стороною захисту матеріали, заслухавши позицію учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Слідчий суддя наділений повноваженнями здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. 
Частиною 2 статті 33-1 КПК України встановлено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Сторона захисту зауважила, що у кримінальному провадженні №22023000000000094 від 28.01.2023, починаючи з січня 2023 року, слідчі та процесуальні дії здійснювалися під судовим контролем слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва та саме слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва постановлялись ухвали про надання дозволу на проведення обшуків, про арешт тимчасово вилученого майна, розглядались клопотання в порядку ст. 174 КПК України, тощо. Більше того, 13.08.2024 обшуки проводились на підставі ухвал саме Шевченківського районного суду м. Києва. До того ж всі процесуальні дії 13.08.2024 із ОСОБА_4 проводились в приміщенні ГСУ СБУ (м. Київ, вул. Ямська, 32) лише слідчими ГСУ СБУ. Таким чином, судовий контроль в даному кримінальному провадженні станом на 13.08.2024 здійснює слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, тому клопотання мало подаватись не до Вищого антикорупційного суду, а до Шевченківського районного суду м. Києва
Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 22023000000000094, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 от. 1.91, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 329 КК України.
У рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження досліджуються обставини можливого вчинення у 2022 році службовими особами ДП «БЦКТ «Мікротек», у тому числі за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» та іншими невстановленими особами, на виконання контракту Міністерства оборони України, в умовах воєнного стану, діяння на шкоду обороноздатності, державній та економічній безпеці України, привласнення, розтрати чужого майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем у особлива великих розмірах, повторно за попередньою змовою групою осіб, внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей за попередньою змовою групою осіб, легалізації (відмивання), коштів, одержаних злочинним шляхом, у великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, розголошення відомостей, що становлять державну таємницю, втраті документів, виробів та матеріальних носіїв інформації, що становлять державну таємницю.
З огляду на те, що одне із кримінальних правопорушень обставини, якого досліджуються в ході вказаного досудового розслідування, згідно зі статтею 216 КПК України, може бути віднесене до підслідності Національного антикорупційного бюро України, постановою начальника Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_19 від 29.07.2024 доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №22023000000000094 від 28.01.2023 міжвідомчій слідчій групі із включенням до складу групи слідчих в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України та детективів Національного антикорупційного бюро України.
Таким чином на час звернення до Вищого антикорупційного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , досудове розслідування у кримінальному провадженні №22023000000000094 здійснюється міжвідомчою слідчою групою з числа слідчих Головного слідчого управління СБ України та детективів Третього підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.
Нормами КПК України передбачена можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на досудовому провадженні. 
Однак оскарження до слідчого судді постанови слідчого/ прокурора про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, так як і визначення підслідності, - нормами КПК України не передбачене та відповідно законність та наявність підстав для такого процесуального рішення, його відповідність вимогам КПК України перевіряються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті. 
Законність процесуальних рішень, дій (бездіяльності) слідчого/прокурора, вчинених в порядку нагляду за досудовим розслідуванням, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю. Тож на даний час відсутні підстави для оцінки слідчим суддею вказаного процесуального рішення.
В той же час слід зазначити, що законодавцем передбачено можливість оспорення підслідності, такий порядок встановлений ч. 5 ст. 218 КПК України. Так, зокрема наведеними положеннями встановлено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.
У свою чергу належність кримінального провадження до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності, встановлених ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України та/або кримінальних правопорушень, передбачених 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
В той же час ОСОБА_4 повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, які належать до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Водночас розмір коштів, які є предметом злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 209 КК України, відповідає положенням п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Окрім того, в рамках цього кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 329 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1 КК України, ОСОБА_21 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України та поряд з цим кримінальне провадження здійснюється за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 329, ч. 1 ст. 366 КК України.
За наведених обставин, на час розгляду клопотання ст.слідчого слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про непідсудність клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №22023000000000094 Вищому антикорупційному суду.
Доказів на спростування наведеного не надано. 
Отже відсутні підстави для повернення клопотання слідчому.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
З огляду на зазначені положення закону, слідчому судді під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу з метою визначення чи є законні підстави для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, а якщо так, то чи забезпечить застава 2 910 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 812 000 гривень, виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, необхідно в межах доводів відповідного клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; 4) обґрунтованість розміру застави.
Як вбачається з матеріалів та було зазначено вище в цій ухвалі ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №22023000000000094 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України.
Сторона обвинувачення стверджує, що кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.
У ході досудового розслідування встановлено, що між ДП «БЦКТ «Мікротек» в особі ОСОБА_20 та Міністерством оборони України в особі ОСОБА_22 укладено державний контракт №403/1/22/147 від 26.04.2022 на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення (елементів динамічного захисту - виробів ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34) на загальну суму 166 626 384,6 грн. Додатковою угодою №1 до вказаного державного контракту суму контракту збільшено до 192 261 213 грн. Відповідно п. 1.4 вказаного державного контракту товар, що поставляється, має бути новим, виготовленим не раніше 2022 року.
Водночас при виготовленні елементів динамічного захисту - виробів ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34, виробником використовуються наступні комплектуючі вироби: кришка, кювета, гексоген марки А ГОСТ В 20359-74 (або гексоген RDX тип 1 клас ПІ), ковпачки «заглушки» пластикові, труба мідна, проволока, вата технічна, церезин, шпагат, ящик ФФБЖ.812.20.00.000.СБ, папір, кислота азотна, пластилін тощо.
За версією слідства, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду Генерального директора ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» у період 2022 року, будучи службовою особою, з метою привласнення, заволодіння майна ДП «БЦКТ «Мікротек», за попередньою змовою із директором ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 вчинив привласнення, заволодіння коштів державного підприємства на загальну суму 8 812 000 грн.
Так, 12.04.2022, перебуваючи у м. Києві ОСОБА_20 (від імені ДП «БЦКТ «Мікротек») та ОСОБА_4 (від імені ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ») підписали договір поставки №01-120422 щодо виготовлення та постачання в адресу ДП «БЦКТ «Мікротек» кришок і кювет ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34 та завірили печатками очолюваних ними підприємств.
Відповідно п. 1.1 вказаного договору Продавець - ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» в особі генерального директора ОСОБА_4 зобов`язується виготовити та передати, а Покупець - ДП «БЦКТ «Мікротек» в особі ОСОБА_20 оплатити та прийняти кришки і кювети ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34 відповідно до специфікації (додаток №1) та заявок на поставку продукції (додаток №2), які є невід`ємною частиною цього договору. У подальшому генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_4 та директором ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 визначено ціну за одиницю товару (кришка і кювета ХСЧКВ-19, кришка і кювета ХСЧКВ-34) у сумі – 2 000 грн з ПДВ за штуку, про що у невстановлений слідством час та місці складено та підписано вказаними особами специфікацію на поставку продукції, що є додатком №1 до Договору поставки № 01-120422 від 12.04.2022.
На виконання свого злочинного умислу, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_20 у травні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), надав вказівку працівникам ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які не були обізнані у злочинних планах останнього, перерахувати та відсортувати кришки і кювети ХСЧКВ-19 та ХСЧКВ-34, які знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , та перебували у власності ДП «БЦКТ «Мікротек».
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у травні 2022 року, (більш точний час слідством не встановлено), перерахувавши за вказівкою ОСОБА_8 кришки і кювети ХСЧКВ-19 та ХСЧКВ-34, які знаходились за адресою: АДРЕСА_2 та перебували у власності ДП «БЦКТ «Мікротек», повідомили останньому, що у підприємства наявні вказані товарно-матеріальні цінності попередніх років виробництва (2008-2018 років) у наступній кількості: кришки і кювети ХСЧКВ-34 - 3099 комплекти, а саме: з маркуванням 2802 комплекти та без маркування – 297 комплектів, та ХСЧКВ-19 - 1307 комплектів, а саме: з маркуванням 981 комплект, без маркування – 326 комплектів.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_20 , з метою спільного вчинення умисних дій щодо привласнення та заволодіння майна – коштів державного підприємства, розуміючи, що товарно-матеріальні цінності не будуть поставлені та фактично перебувають на балансі у ДП «БЦКТ «Мікротек», та знаходяться за адресою: Київська обл., смт. Глеваха, вул. Богдана Хмельницького, 5, у невстановлений слідством час та місці разом із директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_4 , склали заявку № 1 на поставку продукції, а саме: кришка і кювета ХСЧКВ-19 – 1307 шт. на суму 2 614 000 грн, кришка і кювета ХСЧКВ-34 – 3099 шт. на суму 6 198 000 грн, усього на загальну суму 8 812 000 грн, підписали її та завірили печатками очолюваних ними підприємств. 
Згідно із вказаною заявкою №1 граничний термін відвантаження товару визначений 10.06.2022, дата відвантаження товару набуває чинності при умові своєчасної передоплати товару, але не пізніше 21.05.2022.
Так, ОСОБА_4 на виконання спільного злочинного плану за попередньою змовою із ОСОБА_20 забезпечили перерахування коштів на загальну суму 8 812 000 грн із рахунку ДП «БЦКТ «Мікротек» НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) на рахунок ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299).
У подальшому з метою привласнення, заволодіння коштами ДП «БЦКТ «Мікротек», ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_20 , достовірно знаючи, що постачання кришок і кюветок ХСЧКВ-19 у кількості 1307 шт. та ХСЧКВ-34 у кількості 3099 шт. ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» в адресу ДП «БЦКТ «Мікротек» не відбувалося та які фактично знаходяться у власності ДП «БЦКТ «Мікротек» за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, смт. Глеваха, вул. Богдана Хмельницького, 5, останні внесли до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.
Згодом, ОСОБА_4 та ОСОБА_20 з метою привласнення та заволодіння коштами державного підприємства у невстановлений слідством час та місці підписали видаткову накладну № РН-0000001 від 08.06.2022, відповідно до якої генеральний директор ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_4 поставив, а директор ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 отримав наступне майно: кришка і кювета ХСЧКВ-19 – 1307 шт., кришка і кювета ХСЧКВ-34 – 3099 шт. на загальну суму 8 812 000 грн з ПДВ. Крім того, ОСОБА_4 за попередньою змовою ОСОБА_20 , продовжуючи реалізацію злочинного плану підписали та завірили печатками відповідних підприємств акт приймання-передачі ТМЦ від 08.06.2022, відповідно до якого ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» в особі ОСОБА_4 (виконавець) передало, а ДП «БЦКТ «Мікротек» в особі ОСОБА_20 (замовник) прийняло товар, а саме: кришка і кювета ХСЧКВ-19 – 1307 шт., кришка і кювета ХСЧКВ-34 – 3099 шт.
Того ж дня ОСОБА_20 , на виконання злочинного плану за попередньою змовою із ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що товарно-матеріальні цінності, а саме: кришка і кювета ХСЧКВ-19 – 1307 шт., кришка і кювета ХСЧКВ-34 – 3099 шт. фактично знаходяться у ДП «БЦКТ «Мікротек» на території НІЦ «Матеріалообробка вибухом» ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, смт. Глеваха, вул. Богдана Хмельницького, 5 підписав та завірив печаткою ДП «БЦКТ «Мікротек» акт прийому-передачі вказаного вище майна (на відповідальне зберігання) та передав його на підпис директору НІЦ «Матеріалообробка вибухом» ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України ОСОБА_15 . В свою чергу ОСОБА_15 , не будучи обізнаним у злочинних планах ОСОБА_4 та ОСОБА_20 , підписав вказаний акт прийому-передачі майна та завірив печаткою підпорядкованого йому підприємства.
Таким чином, за версією слідства, ОСОБА_4 , будучи генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_4 за попередньою змовою із директором ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України. Крім того, будучи генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_4 за попередньою змовою із директором ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 привласнив та заволодів майном державного підприємства ДП «БЦКТ «Мікротек» - грошовими коштами у сумі 8 812 000 гри шляхом зловживання службовим становищем в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України. 
У подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на легалізацію (відмивання) коштів ДП «БЦКТ «Мікротек» на загальну 8 812 000 грн, привласнених внаслідок проведених нереальних операцій із нібито постачання ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» кришок і кюветок ХСЧКВ-19 та ХСЧКВ-34 в адресу ДП «БЦКТ «Мікротек», тобто коштів одержаних злочинним шляхом, у великих розмірах, здійснив фінансові операції з перерахування їх на рахунки ряду підприємств, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК України.
13.08.2024 о 17 год. 05 хв ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України.
Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.
Наявність обґрунтованою підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.
Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зокрема термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. 
Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду рахунків ДП «БЦКТ «Мікротек», ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» відкритих в AT «Державний експортно-імпортний банк України» (AT «Укрексіманк»), AT КБ «ПриватБанк» від 06.08.2024, якими встановлено перерахування коштів ДП «БЦКТ «Мікротек» на рахунки ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ»; протоколом огляду рахунку ТОВ «ЦентрІнжинірингу НКЕМЗ», відкритого AT КБ «ПриватБанк» від 06.08.2024, яким встановлено перерахування коштів, отриманих від ДП «БЦКТ «Мікротек» на рахунки ряду інших підприємств; протоколом допитів свідків ОСОБА_15 від 16.05.2024, ОСОБА_16 від 22.05.2024, ОСОБА_17 від 08.01.2024, ОСОБА_18 від 04.03.2024, ОСОБА_13 від 22.05.2023, ОСОБА_12 від 08.05.2023, ОСОБА_11 від 20.06.2023, ОСОБА_14 від 28.08.2023; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_4 від 07.08.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_12 від 07.08.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2023; актом за результатами службового розслідування ДП «БЦКТ «Мікротек», відповідно до якого встановлено нестачу у тому числі кришок і кювет ХСЧКВ-19 та ХСЧКВ-34 у кількості 3627 шт., та ковпачків у кількості 61936 шт., а також інформацію, що ОСОБА_20 у травні 2022 року надав вказівку працівникам ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перерахувати та відсортувати кришки і кювети ХСЧКВ-19 та ХСЧКВ-34, які знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , та перебували у власності ДП «БЦКТ «Мікротек»; довідкою Північного офісу Держаудитслужби від 12.03.2024; висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз від 01.05.2024 63/5, яким підтверджено завдані збитки, встановлені довідкою Північного офісу Держаудитслужби від 12.03.2024.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги ст.184 КПК України, а надані докази на обґрунтування клопотання є достатніми.
Варто зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
В той же час доводи ОСОБА_4 та його захисників стосовно необґрунтованості підзори, не заслуговують на увагу. 
Предметом дослідження в рамках даного кримінального провадження є обставини укладення та виконання договору поставки №01-120422 між ДП «БЦКТ «Мікротек» та ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» щодо виготовлення та постачання ДП «БЦКТ «Мікротек» кришок і кювет ХСЧКВ-19, ХСЧКВ-34. Водночас із досліджених матеріалів вбачається безпосередня участь гендиректора ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» ОСОБА_4 у обговоренні обставин укладення зазначеного договору, порядку його виконання. Тож наведене свідчить про пов`язаність ОСОБА_4 із досліджуваними обставинами. 
Слідчий суддя приходить до переконання, що зазначені обставини підлягають ретельній перевірці в ході досудового розслідування, оскільки мають важливе значення для досліджуваних обставин в рамках даного кримінального провадження.
Отже наведеними вище доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів. 
При цьому слід зазначити, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні. За такого, питання про те, чи утворюють зазначені в повідомленні про підозру дії ОСОБА_4 склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.
За наведених підстав слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки зібраними в матеріалах кримінального провадження доказами об`єктивно пов`язується можлива причетність ОСОБА_4 до вищевказаних кримінальних правопорушень за обставин, викладених в тексті повідомленні про підозру від 13.08.2024.
За результатом дослідження наданих учасниками матеріалів, слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про недостовірність, суперечливість та необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри 13.08.2024, оскільки захисники насправді пред`являють до оцінки наданих стороною обвинувачення на підтвердження обґрунтованості підозри доказів такі ж високі вимоги, як під час розгляду обвинувального акту по суті. 
Інші обставини, на які посилалися захисники під час судового розгляду, також не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування, та відносяться до питань, які є предметом судового розгляду, а не судового контролю з боку слідчого судді.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. 
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, у кримінальному провадженні №22023000000000094 щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
На переконання слідчого судді, ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється є тяжкими та особливо тяжкими злочинами та передбачають покарання у вигляді позбавлення волі. Вказане особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Існування вказаного ризику підтверджується і тими обставинами, що у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, оскільки кримінальний закон виключає можливість застосування до осіб, що вчинили корупційний злочин положень статей 69, 75 КК України, окрім як під час здійснення провадження на підставі угоди.
Крім того, слідчий суддя бере до уваги те, що незважаючи на запровадження на території України правового режиму воєнного стану та встановлені певні обмеження для перетину Державного кордону військовозобов`язаних чоловіків, ОСОБА_4 має можливість безперешкодно залишати територію України та в такий період 6 разів виїжджав за межі України. Окрім того ОСОБА_4 має діючу карту поляка НОМЕР_3 , а також особисті зв`язки із підозрюваним - колишнім директором ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 , який на теперішній час перебуває за межами території України (виїхав до Республіки Польща 22.09.2022), отже може реалізувати ризик переховування від органу досудового розслідування та суду навіть в умовах воєнного стану. 
Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчий суддя погоджується з наявністю у даному кримінальному провадженні ризику знищити чи приховати документи, які мають значення для даного кримінального провадження. Так, підозрюваний володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього та про обставини, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому з огляду на те, що він являється співзасновником та генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ» та має вплив на підпорядкованих та найманих працівників, використовуючи своє службове становище, може безпосередньо або через підпорядкованих осіб безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. До того ж на даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, отже, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 . Отже, на переконання слідчого судді такий ризик доведений стороною обвинувачення.
На думку слідчого судді, існує і ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності. Варте уваги і те, що після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 стала відома інформація про свідків, якою він може скористатися для впливу на них.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. 
Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази в суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом. 
Так як підозрюваний ОСОБА_4 являється генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ», отже може незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, які перебувають у нього у підпорядкуванні.
Варте уваги і те, що інший підозрюваний ОСОБА_20 на даний час перебуває за межами території України, а тому вони з підозрюваним ОСОБА_4 можуть вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування та фальсифікування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчиняти тиск на свідків, яких необхідно допитати у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або дачі завідомо неправдивих показань у кримінальному провадженні. Викладені обставини дають достатні підстави вважати, що існує ризик впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на переконання слідчого судді такий ризик є ймовірним, оскільки на даний час не встановлені усі співучасники ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. Отже не виключається, що підозрюваним можуть вживатися заходи з метою перешкодити досудовому розслідуванню та як наслідок уникнення кримінальної відповідальності. Тож такий ризик приймається до уваги слідчим суддею.
Стосовно ризику вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність, слід зазначити таке.
У клопотанні сторона обвинувачення зауважила, що з огляду на те, що ОСОБА_4 являється співзасновником та генеральним директором ТОВ «Центр Інжинірингу НКЕМЗ», має особисті зв`язки із підозрюваним - колишнім директором ДП «БЦКТ «Мікротек» ОСОБА_20 , який на теперішній час перебуває за кордоном, має у своєму підпорядкуванні найманих працівників, будучи на свободі, продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, або безпосередньо чи порадами, вказівками чи в інший спосіб може сприяти вчиненню іншого кримінального правопорушення.
Однак такий ризик не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, доказів та обставин, які б вказували на можливість ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність слідчому судді не надано, тож такий ризик не приймається до уваги слідчим суддею.
З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи приховувати документи, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Варто додати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Разом з тим, слідчим суддею береться до уваги особиста ситуація (обставини) підозрюваного ОСОБА_4 (має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, здійснює волонтерську діяльність), проте, такі обставини, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до маловірогідності чи до їх виключення. При цьому належна процесуальна поведінка підозрюваного, на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність зазначених ризиків.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до переконання про доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У клопотанні сторони обвинувачення ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного.
У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. 
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є у тому числі тяжким та особливо тяжкими і передбачають безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, та беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду має реальну можливість змінити місце свого перебування, знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт та особиста порука, не забезпечать можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. 
З огляду на викладене, приймаючи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень та роль підозрюваного ОСОБА_4 у їх вчиненні, встановлені у ході досудового розслідування ризики, які слідчий суддя визнав обґрунтованими, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, а також враховуючи недостатність застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).
Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (частина 5 статті 182 КПК України).
Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрювану особу від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
Старший слідчий ОСОБА_7 у клопотанні про застосування запобіжного заходу просив визначити заставу 2 910 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 8 812 000 гривень, який значно перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з огляду на те, що обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, розмір завданих збитків, на його думку, вказують на нездатність застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Так, ст.слідчий зазначив, що вказаний ним розмір застави обґрунтовується тим, що майновий стан ОСОБА_4 свідчить про наявні в нього значні фінансові ресурси. 
Відповідно до інформації про доходи ОСОБА_4 встановлено, що за період 2022- 2024 років він офіційно отримав дохід у вигляді заробітної плати у сумі близько 570 тис. грн., однак такий розмір доходу є неспіврозмірним із наявним у нього рухомим та нерухомим майном.
Зокрема в нього наявне (зареєстроване на нього особисто або на дружину та сина) таке рухоме та нерухоме майно: PORSCHE CAYENNE, 2016 року виробництва; TESLA MODEL S, 2015 року випуску;        причіп для човнів УВН 810083, 2014 року випуску; PORSCHE MACAN, 2014 року випуску (оформлений 11.05.2022 на праві власності на дружину ОСОБА_4 – ОСОБА_23 ); HYUNDAI H100, 1998 року виробництва; грузовий причіп СЗАП 8527, 1998 року виробництва; причіп УВН 810082013 року виробництва; КАМАЗ 55102, 1986 року виробництва; САЗ 3507, 1988 року виробництва; паркомісце АДРЕСА_3 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 , (29.12.2023 перереєстрована з ОСОБА_4 на його сина - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ); приватний будинок у Херсонській обл. ( належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та його сину ОСОБА_25 в частках ?); земельна ділянка, 0,5531 га; тарний склад.
Варте уваги і те, що вищевказані автомобілі, зокрема PORSCHE CAYENNE, 2016 року виробництва,        TESLA MODEL S, 2015 року випуску та PORSCHE MACAN, 2014 року випуску, придбані подружжям протягом 2022-2023 рр.
Все це безумовно вказує на високі фінансові можливості ОСОБА_4 , тож на переконання слідчого, застава у вищевказаному розмірі (8 812 000 гривень) не є для нього завідомо непомірною. З огляду на викладене, слідчий вважав доцільним визначити ОСОБА_4 як альтернативний запобіжний захід - заставу саме у розмірі 8 812 000 гривень, яка гарантуватиме належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Водночас заслуговують на увагу твердження захисників про те, що під час визначення розміру застави слідчий виходив із відомостей про активи, належні ОСОБА_4 , його дружині ОСОБА_23 та їх сину ОСОБА_24 , розмір привласнених за версією слідства грошових коштів, належних державному підприємству, однак при визначенні розміру застави варто враховувати реальні фінансові можливості особи внести такі коши. 
Дослідивши подані матеріали, заслухавши учасників провадження, суд враховує подані стороною захисту документи щодо особистої ситуації (обставин) підозрюваного - підтвердження майнового стану, наявності постійного місця проживання, наявність на утримані неповнолітньої дитини, позитивні характеристики за місцем роботи, допомогу ЗСУ. Поряд з цим суд враховує процесуальну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.
Європейським судом з прав людини визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою. 
Поряд з цим слід враховувати, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку про доцільність визначення підозрюваному ОСОБА_4 застави 2 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 056 000,00грн (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч гривень), яка хоч і перевищує межі, визначені ст. 182 КПК України, проте не є явно непомірною для підозрюваного, з огляду на його майновий стан. 
Так, на думку слідчого судді застава у розмірі 2 000 розмірів мінімумів працездатних осіб, що становить 6 056 000,00грн здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, так як характер злочинів є тяжким та особливо тяжким, тому саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, враховуючи фінансовий стан підозрюваної особи.
Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, та які передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК України.
Слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні (переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, спотворити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, необхідним є покладення на підозрюваного наступних обов`язків, про які просить сторона обвинувачення, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатися із м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Стороною захисту у судовому засіданні не було спростовано необхідність їх покладення на підозрюваного та не надано слідчому судді достатніх доказів, які б перешкоджали їх покладенню.
Слід зауважити, що кримінальне провадження на даній стадії не встановлює вину особи, а лише досліджує можливу наявність у діях такої особи ознак кримінального правопорушення, тому має бути забезпечено такий ступінь втручання у права та свободи особи, що відповідатиме рівню доведеності обставин кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання ст. слідчого про застосування запобіжного заходу.
Запобіжний захід застосовується до ОСОБА_4 , з урахуванням часу затримання особи.
У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99 від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивуючи свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…». Тобто, ступінь необхідності детально мотивувати аргументи сторін кримінального провадження визначається слідчим суддею з урахуванням обставин справи. 
У зазначеній справі слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 206, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з дня його фактичного затримання, тобто до 11 жовтня 2024 року до 17 години 04 хвилин, в межах строку досудового розслідування.
Одночасно визначити ОСОБА_4  запобіжний захід у вигляді застави 2 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 6 056 000,00грн (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду:
Код ЄДРПОУ 42836259
Номер рахунку за стандартом ІВАN НОМЕР_4 .
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 
-        прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; 
-        не відлучатися із м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; 
-        повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 
-        утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також свідками у кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;
-        здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, два місяці з моменту звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, в такому разі контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчих Головного слідчого управління СБ України.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1