УХВАЛА
 
31 липня 2024 року
м. Київ
справа № 372/2670/23
провадження № 61-9354 ск24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івченко Вікторія Петрівна, на рішення Обухівського районного суду Київської області                від 21 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, Обухівської районної державної адміністрації, приватного акціонерного товариства «Обухівське» про визнання права на земельну частку (пай),
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 червня          2024 року, у задоволенні позову  ОСОБА_1  відмовлено.
28 червня 2024 року через засоби поштового зв`язку адвокат Івченко В. П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила їх скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати докази сплати судового збору відповідно до ціни позову (вартості спірної земельної ділянки) та обгрунтувати його розмір, зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у адвоката.
На виконання вимог ухвали від 16 липня 2024 року на електронну адресу суду касаційної інстанції 29 липня 2024 року надійшла заява адвоката Івченко В. П., яка діє в інтересах  ОСОБА_1 , про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник зазначає про наявність у адвоката електронного кабінету та додає докази про сплату судового збору у розмірі 2 147,20 грн.
Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Верховний Суд в ухвалі від 16 липня 2024 року зазначав, що заявнику необхідно самостійно встановити й обгрунтувати розмір судового збору відповідно до ціни позову та надати докази вартості спірної земельної ділянки для визначення розміру судового збору.
Той факт, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, не підтверджує ціну спірної земельної ділянки.
Оскільки, заявником не надано жодного доказу на підтвердження вартості нерухомого майна, то Верховний Суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, який необхідно сплатити при подачі касаційної скарги.
Крім того, 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX. 
З урахуванням внесених до процесуального закону змін, частиною шостою               статті 14 ЦПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. 
Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 24 - 27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року
№ 1845/0/15-21, підсистема Електронний суд - це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.
Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.
До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.
Зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва шляхом подання документів до суду через електронні кабінети в ЄСІТС або в паперовій формі.
Суд зазначає, що реєстрація в ЄСІТС не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте чинне законодавство не передбачає порядку подання у електронній формі процесуальних документів особою, яка реєструє Електронний кабінет у обов`язковому порядку.
Статтею 183 ЦПК України визначені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
Частиною четвертою статті 183 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду висловила позицію щодо цього питання у своїй постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22: «звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду. Наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку».
Адвокат Івченко В. П., яка діє в інтересах  ОСОБА_1 , надіслала 29 липня             2024 року заяву про усунення недоліків касаційної скарги на електронну адресу суду касаційної інстанції. Заяву подано без використання підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС, хоча у тексті заяви адвокат Івченко В. П. зазначає про наявність у неї електронного кабінету, зареєстрованого у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.
З урахуванням неведеного, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення без розгляду заяви адвоката Івченко В. П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про усунення недоліків касаційної скарги.
Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений судом строк, станом на 31 липня 2024 року недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 16 липня 2024 року, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івченко Вікторія Петрівна, про усунення недоліків касаційної скарги повернути заявнику без розгляду.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івченко Вікторія Петрівна, на рішення Обухівського районного суду Київської області                від 21 грудня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 червня 2024 року у цій справі вважати неподаною та повернути особі, яка подала касаційну скаргу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    О. В. Білоконь