ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року 
м. Київ

справа № 140/1543/24
касаційне провадження № К/990/23421/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області
на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року (головуючий суддя - Димарчук Т.М.)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Коваль Р.Й.; судді: Гуляк В.В., Ільчишин Н.В.)
у справі № 140/1543/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр»
до Головного управління ДПС у Волинській області 
про визнання протиправним та скасування розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним,
У С Т А Н О В И В:
12 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Центр» (далі - ТОВ «ПТФ «Центр», позивач, платник, товариство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, контролюючий орган, податковий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача від 09 лютого 2024 року № 31-р про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним: 
№ 03080314202200016 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Рівненська, 12, АЗС № 5 з магазином; 
№ 03180314202200004 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець, вул. Луцька, буд. 1а, АЗС № 4 з магазином; 
№ 03080314202200015 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Городище, вул. Миру, 1а, АЗС № 3 з магазином; 
№ 03180314202200007 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, буд. 1а, АЗС № 2 з магазином; 
№ 03180314202200008 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, буд. 1а, АЗС № 1 з магазином;
№ 03180314202300014 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Прилуцьке, вул. Ківерцівська, 1, АЗС № 6 з магазином.
Разом із позовною заявою ТОВ «ПТФ «Центр» подало заяву про забезпечення позову, у якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Волинській області від 09 лютого 2024 року № 31-р, яким товариству анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним: № 03080314202200016 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Рівненська, 12, АЗС № 5 з магазином; № 03180314202200004 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець, вул. Луцька, буд. 1а, АЗС № 4 з магазином; № 03080314202200015 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Городище, вул. Миру, 1а, АЗС № 3 з магазином; № 03180314202200007 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, буд. 1а, АЗС № 2 з магазином; № 03180314202200008 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого, буд. 1а, АЗС № 1 з магазином; № 03180314202300014 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Прилуцьке, вул. Ківерцівська, 1, АЗС № 6 з магазином до вирішення по суті спору щодо оскарження вказаного розпорядження та набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою від 13 лютого 2024 року Волинський окружний адміністративний суд заяву про забезпечення позову задовольнив. 
Зупинив дію розпорядження ГУ ДПС у Волинській області від 09 лютого 2024 року № 31-р про анулювання ТОВ «ПТФ «Центр» ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним:
№ 03080314202200016 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Рівненська, 12, АЗС № 5 з магазином; 
№ 03180314202200004 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Зміїнець, вул. Луцька, буд. 1а, АЗС № 4 з магазином; 
№ 03080314202200015 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Городище, вул. Миру, 1а, АЗС № 3 з магазином; 
№ 03180314202200007 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, буд. 1а, АЗС № 2 з магазином; 
№ 03180314202200008 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого, буд. 1а, АЗС № 1 з магазином;
№ 03180314202300014 за адресою місця торгівлі: Волинська обл., Луцький р-н, с. Прилуцьке, вул. Ківерцівська, 1, АЗС № 6 з магазином, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 140/1543/24.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року залишена без змін.
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ГУ ДПС у Волинській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. 
Мотивуючи касаційну скаргу, відповідач зазначає, що позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування наявної очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, а також неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову. Податковий орган вважає, що забезпечення позову обраним судами способом фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Ухвалою від 29 липня 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ГУ ДПС у Волинській області. 
12 серпня 2024 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судовими інстанціями норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо : 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами частин першої, другої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 75 КАС України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 КАС України).
Згідно із статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання. 
Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази. При цьому суд може вживати заходи для надання та витребування доказів з власної ініціативи.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).
Верховний Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність можливості здійснити перегляд рішень судів попередніх інстанцій на предмет правильності застосування ними положень статті 150 КАС України, оскільки суди встановили обставини у справі за відсутності розпорядження ГУ ДПС у Волинській області від 09 лютого 2024 року № 31-р про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі. Натомість, в матеріалах справи містяться лише копії витягів з розпорядження № 31-р, яке датоване 09.02.20. 
Отже, суди застосували заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження, яке відсутнє в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, судові рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати такими, що відповідають вимогам статті 242 КАС України, відповідно до частин першої та четвертої якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За приписами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Під час нового розгляду справи судам необхідно всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з перевіркою їх належними, допустимими, достатніми, достовірними доказами, після чого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення із наведенням відповідного правового обґрунтування в частині прийняття чи відхилення доводів учасників справи.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити частково. 
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                І. А. Гончарова
Судді                                                                                                    І. Я. Олендер
                                                                                                    Р. Ф. Ханова