ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1335/24 Справа № 182/4023/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А.П. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шашликова Д.Г. на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року, щодо 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  - 
ВСТАНОВИВ: 
Судом першої інстанції зазначено, що 03.08.2023 року о 19.53 годин в м. Нікополь по вул. Героїв Чорнобиля 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду а стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, зафіксовано на БК 4641, від керування водія відсторонено. 
Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати. 
З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_2 та оскаржив в апеляційному порядку із пропуском строку на апеляційне  оскарження. 
В клопотання про поновлення строку вказує, що апеляційну скаргу подано 12.04.2024 року, тобто в строки передбачені законом, однак Дніпровським апеляційним судом 24.04.2024 року, повернуто, у зв`язку із відсутністю повноважень адвоката.   
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст.285 КУпАПпостанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
Як вбачається з матеріалів справи, захисником ОСОБА_2 апеляційну скаргу подано в десятиденний строк передбачений на оскарження рішення суду, після повернення апеляційної скарги постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2024 року, захисником вдруге подано апеляційну скаргу 26.04.2024 року.  
На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року. 
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування своїх вимог вказує, що факт порушення ОСОБА_1 ПДР, встановляється лише одним свідком, який є працівником поліції. Більш того, поліцейський ОСОБА_3 , який був при виконанні своїх службових обов`язків, не склав відповідних документів за порушення ОСОБА_1 дорожнього руху та після виклику патрульної поліції поїхав по своїх справах. Разом з цим, наряд поліції, який прибув за викликом ОСОБА_3 , також не склав відповідних документів за порушення ОСОБА_1 ПДР. При цьому, як вбачається з відеозапису, працівники патрульної поліції в проміжку часу з 20-14-30 годин по 20-14-50 годин ведуть діалог, який вказує, що вони самі не знають причини зупинки транспортного засобу.  
Звертає увагу, що відеозапис з камер «Безпечне місто», яке начебто фіксує факт порушення ОСОБА_1   ПДР, є нечітким та на ньому не можливо ідентифікувати автомобіль.  
Наголошує, що з боку ОСОБА_1 порушення ПДР не було, а тому дії працівників поліції не були правомірними та взагалі відсутня підстава для зупинення та відповідно пропонування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вказує, що ОСОБА_1 не заперечує, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, через недовіру працівникам поліції, однак проходити огляд у медичному закладі він не відмовлявся, вказаний висновок про відмову зроблений працівниками поліції одноособово та необґрунтовано.  
Зазначає, що відповідно до відеозапису у ОСОБА_1 відсутні ознаки сп`яніння, більш того останній був у сонцезахисних окулярах. А тому вказане є припущеннями та повинно трактуватись на користь особи. Наголошує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Вказує, що працівниками поліції повноцінно не роз`яснені права ОСОБА_1 та не роз`яснено право на професійну правничу допомогу. Вказаним грубо порушено його права, оскільки він є юридично не обізнаною людиною и повноцінно не розумів суті пред`явлених йому запитань та обвинувачень, не розумів правових наслідків.  
Звертає увагу, що відеозапис поліцейських є недопустимим доказом, оскільки не містить цифрового підпису як автора так і особи уповноваженої на виготовлення копій, що прямо передбачено законом.  
Зазначає, що органом поліції проігноровано неодноразовий адвокатський запит.
Сторони адміністративного провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, що не є перешкодою для розгляду справи за відсутності сторін.
Частиною 6 ст.294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Всебічно розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.
Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом. 
Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
В силу ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Цей висновок, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення cepії ААД №491220 від 03.08.2023 року, відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського,. Ці докази суд об`єктивно визнав достовірними, оскільки вони не суперечать фактичним обставинам, об`єктивно узгоджуються між собою. А тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення е необґрунтованими.
Доводи сторони захисту, які направлені на піддавання сумніву причини та факту зупинки суд до уваги не сприймає, оскільки за результатами зупинки відповідно транспортного засобу на ОСОБА_1 складено постанову від 03.08.2023 року за ч.1 ст.126 КУпАП.
Посилання захисника ОСОБА_2 на той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є надуманими та такими, які мають на меті ввести суд в оману, оскільки спростовуються фактичними обставинами справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 обізнано та недвозначно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки автомобіля, так і в медичному закладі.
Доводи захисника ОСОБА_2 щодо відсутності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд визнає надуманими, оскільки відповідальність за ст.130 КУпАП настає не тільки за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а й за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння, що і мало місце в даному випадку. При цьому, намагання сторони захисту трактувати перебування останнього у сонцезахисних окулярах на користь ОСОБА_1 , є надуманими, необґрунтованими та такими, що не несуть законного підґрунтя.
Посилання сторони захисту що працівниками поліції неповноцінно роз`яснено право ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу є суб`єктивною оцінкою адвоката та не підтверджуються фактичними обставинами по справі, оскільки в означеному протоколі міститься запис про ознайомлення ОСОБА_1 із правами, передбаченими, ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також підтверджується письмовими поясненнями останнього, доданими до протоколу.
Посилання захисника ОСОБА_2 щодо відсутності електронного цифрового підпису судом до уваги не приймаються оскільки відповідно до ст.268 КУпАП відеозапис є невід`ємною частиною протоколу та обов`язково долучається до матеріалів адміністративного провадження.
Доводи захисника ОСОБА_2  щодо ігнорування органом поліції запитів адвоката не є предметом розгляду та не досліджуються у даному провадженні, крім того не спростовують вину ОСОБА_1  в інкримінованому правопорушенні. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на ix допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.
Неправильного застосування норм матеріального права aбо порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Адміністративне стягнення накладено на  ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.27,33 КУпАП.
Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.294 КУпАП, -
 
ПОСТАНОВИВ: 
Клопотання захисника Шашликова Д.Г. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року, задовольнити. 
Апеляційну скаргу захисника Шашликова Д.Г. залишити без задоволення. 
Постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
Суддя